Kas čia?
Noriu atsilyginti už nakvynę.
Kad jau atsilyginai.
Eikš, gražuole.
Einam.
Palauk, Tor. Tavo pusryčiai.
Nevadink manęs Tor, Niki.
Persiprašau.
Tore.
Klausyk, tu sportuoji. Tau reikia baltymų, kad užsiaugintum raumenų masę.
0,8 gramo pusei kilogramo.
Štai čia – čempionų pusryčiai.
Tai ne pusryčiai.
Tai – metafora.
Filai, suprantu, kad gali būti kainos nuokrypis.
Bet kodėl, po velnių, aplinkos sutvarkymas kainuoja dar 60 gabalų?
Tavo žmona paprašė išlyginti galinį kiemą ir pasodinti daugiau medžių.
- Bus daugiau pavėsio. - Greise.
- Greise! - Dabar užsiėmusi, brangusis.
Galime atsisakyti medžių?
- Filai! - Sunkvežimis jau čia.
- Filai.
- Taip? - Tavęs ten reikia.
Matei, kiek ten medžių?
Taip, bus daugiau pavėsio.
Dėl tų medžių…
Taip, mums reikia pavėsio.
- Ar tikrai? - Atleisk, mes jau vėluojam.
- Gerai. Geros dienos. - Iki. Aš… Iki, mergaitės. Iki.
- Nagi. Greičiau. - Iki.
- Sveikas, Kupai. - Labas. Iki.
Atėjai ar atvažiavai?
Atėjau. Pats liepei ateiti.
Gerai. Važiuosim mano mašina.
Eime.
Gerai.
Jėzau, Barni. Čia „Spectre“?
Specialios laidos. Elektrinė.
Greisė man ją nupirko prieš kelias savaites.
Gimtadienio dovana.
- Kokia šauni tavo žmona. - Ne.
Tai balansavimas ties pavojinga riba.
Supranti, negaliu priekaištauti dėl jos išlaidų,
jei vairuoju sumautą „Rolls-Royce“.
Liaukis. Tau ji patinka.
Žiauriai gera mašina.
Išskirtinė.
Aš vairuosiu.
Žinoma.
Kas per šūdas?
Tai kur važiuojam?
Pas advokatą.
Barni, negaliu bylinėtis su Beilio firma. Jie sutraiškys mane kaip musę.
Atleisk. Tuojau patikslinsiu.
Važiuojam susitikti su Riku Masijelo.
Su Masiu? Kaip tau pavyko susitart dėl susitikimo su Masiu?
Ne tai svarbiausia.
Svarbiausia tai, kad kai tik Beilio firma išgirs jo vardą, iškart viską sutvarkys.
Džekas tikrai nenorėtų,
kad Masis imtųsi drastiškų veiksmų ir nuviltų jo investuotojus.
Jo paslaugos brangiai kainuoja.
Na, sumokėsi jam, kai jis laimės bylą.
- Jis taip sakė? - Ne visai, bet tu jį įtikinsi.
- Jis pasiims pusę sumos. - Turbūt.
Bet likusi pusė gerokai viršys tai, ką tu turi dabar.
Tau reikia apmokėti sąskaitas, drauge mano. Pradedant nuo manųjų.
Nikas Brandesas.
Nikai! Sveikas.
Kaip sekas, Barni?
Norėjau paklausi dėl sporto klubo refinansavimo.
Dobsas sako, kad galime įsigyti dar du klubus,
išlaikant tas pačias rinkos pozicijas.
Taip. Atleisk, Nikai.
Važiuoju mašina su Kupu.
- Įjungtas garsiakalbis? - Taip.
Sveikas. Kaip sekas, Kupai?
Juk žinot, kad šįvakar moterys renkasi į savigynos būrelį?
- Šįvakar? - Man taip buvo pasakyta.
Galim surengti viengungių vakarėlį.
Pasirūpinsiu mėsa ir gėrimais, visus sukviesiu.
- Ateisit? - Skamba viliojančiai.
Puiku, pone. O tu, Kupai?
Griežtai ne, Nikai.
Aišku. Na, kvietimas galioja, jei kartais persigalvotum.
Nepersigalvosiu. Bet ačiū.
Na, dedu ragelį, kol nekilo keblumų.
- Iki vakaro, Nikai. - Gerai, Barni.
Pranešk dėl to refinansavimo.
- Kas? - Kas nutiko Kupo komandai?
Sakei, kad nėra jokių komandų.
Bet jei būtų, aš priklausau tavajai.
- Dėjau ant Niko. - Bet eisi pas jį į svečius.
Žmogus rengia smagų vakarėlį.
Ir tu galėtum ateiti.
O tu galėtum neiti.
Na, prieš keletą dienų Nikas tapo mano stambiausiu klientu,
tad mano rankos yra surištos.
Būtų gaila, jei kas nors nutiktų šiai mašinai.
Nedrįsk taip juokauti.
Tu nelaimėsi.
Sakau tiesiai šviesiai.
Tu protingas žmogus, Kupai. Pats supranti, kad negali tikėtis pergalės.
Na, ačiū už sugaištą laiką.
Gera žinia ta, kad tau nebūtina laimėti.
Tau tereikia sprendimo, priimto supaprastinta tvarka,
kad Beilio firma suskubtų teikti pasiūlymus.
Tuomet prasidės derybos.
O aš esu žiauriai geras derybininkas.
Galėsiu sumokėti tada, kai laimėsi bylą?
Ne.
Apmokėjimas – įprasta tvarka, bičiuli.
Honoraro avansas – 200 tūkstančių. Tai šiek tiek užtruks.
Ką reiškia „šiek tiek“? Trys mėnesiai? Pusmetis?
Dveji ar treji metai.
- Jėzau. - Taip. Pietų apygarda.
Yra kaip yra.
Esi tikras, kad turi tiek pinigų šiai kovai?
Jis turi.
Gerai. Klausykit, man reikia grįžti į teismą.
Skanios kavos. Vaišinu.
Tai imiesi bylos?
Na, aš pagalvosiu.
Pasitikrinsiu tvarkaraštį.
Susisieksim, gerai?
- Dveji ar treji metai? - Jis įvertina lūkesčius.
Jis man per brangus.
Klausyk, tiesiog sumokėk honorarą ir lauk grandininės reakcijos.
Tau nebūdingas toks optimizmas.
Matei, kas vyksta mano namuose.
Optimizmas – vienintelė išeitis.
Eime.
Išgersim normalios kavos.
Tu vaišini.
Pas jus įsimetė kiliminės kandys.
- Kiliminės kandys? - Taip.
Jos deda kiaušinėlius kilimėliuose.
Radau jų lervų beveik visuose kambariuose.
Jėzau.
Dar gerai, kad laiku paskambinot,
antraip čia įsimestų ištisos jų kolonijos.
- Galite jas išnaikinti? - Taip.
Prireiks dviejų ar trijų dezinfekcijų per kitą mėnesį.
Tai jums kainuos 9 000 dol.
- 9 000 dolerių? - Taip.
Dešimt su puse, jei pageidausit netoksiškų cheminių medžiagų.
Man teks išardyti užpakalinę spintos sieną.
Ir mažiausiai – dar šitą.
- Jūs rimtai? - Taip.
Klausykit, jos įsimetė ten ir veisiasi.
Pirmoji vada, kiek suprantu, bet jei neišnaikinsit jų dabar,
jų prisiveis už visų sienų.
O tada jau niekada jų neatsikratysit.
Kada galite pradėti?
Galiu atsiųsti žmones po kelių dienų.
- Ačiū, kad parvežei, Barni. - Nėr už ką.
Kupai.
Ateik šįvakar pas Niką.
Nagi. Tau neprošal prasiblaškyti.
Prabėgo daugiau nei metai. Laikas su tuo susitaikyti.
Jis permiegojo su mano žmona.
Taip, bet tai juk nereiškia, kad turėtum nuo visko atsiriboti, tiesa?
Klausyk, nesakau, kad Nikas nesusimovė.
Jis susimovė. Ji susimovė.
Bet gal ir tu susimovei?
Šiek tiek?
Santuoka – sudėtingas dalykas.
Nori pasakyt, kad aš kaltas?
Noriu pasakyt, kad nesvarbu, kas kaltas.
Niekas nėra nuo to apsaugotas.
Padaryk sau paslaugą ir viską pamiršk.
O tu pamirštum?
Bent jau apsimesčiau.
Na, šiandien susitinku su vaikais, tad…
Aišku. Supratau.
Iki pasimatymo, Barni.
Iki, Kupai.
O Dieve. Ji tokia miela.
Estė? Ji priėdusi velnių.
Man ji panaši į angelėlį.
Tuo ji visus ir paperka.
Ji – piktoji dvasia.
Sveikas, Endi. Pas tave atėjo draugė.
Sveikas, Kupai.
Ką čia darai?
Buvau netoliese.
- Netoliese? - Pamaniau, užsuksiu.
Pažiūrėsiu, ar tebenori turėt su manim reikalų.
Na, einu į dušą. Jūs užsiimkit savo reikalais.
Buvo malonu susipažinti, Lu.
Ir man, Ali.
Sėkmės koncerte.
Ačiū.
Tavo sesuo – šauni mergina.
Ką darai mano namuose?
Atėjau laikrodžio.
Regis, sakei, kad neprastumsi jo.
Turėjau įsitikint, kad nesi faras.
Tad pasidomėjau tavim.
Pasidomėjai manim?
Turtingas vyrukas netenka gero darbo ir savo rizikos draudimo fondo.
Staiga susiduria su didelėmis mokumo problemomis.
Galėjai parduoti savo „Maserati“, bet ką pagalvotų kaimynai,
jei Endrius Kuperis staiga persėstų į C klasės mersą?
Todėl Prinstono finansų superžvaigždė imasi smulkių nusikaltimų.
Nenutuoki, apie ką kalbi.
Rišaro Milės laikrodis.
Jis ne tavo, o vieno iš kaimynų.
Bredlio Sperlingo.
Jis gyvena už kelių gatvių nuo čia.
Tereikėjo vieno telefono skambučio, kad sužinočiau laikrodžio serijos numerį,
kas jį nupirko ir kur jie gyvena.
Nieko nėra pavojingesnio už tą, kuris nežino, ko jie nežino.
Aš teisi?
Bet dabar žinai, kad aš žinau, kur tu gyveni.
Žinau, kur gyvena tavo šeima.
Tu man grasini?
Negalvok apie tai kaip apie grėsmę.
Tai labiau susitarimas,
kad jei tave sučiups, nepasakysi nė žodžio apie savo naująją draugę Lu.
O jei pasakysi, būsi nubaustas.
Vagių garbės kodeksas.
Aš ne vagis.
Kol kas nežinau, kas tu.
Turbūt ir pats dar nežinai.
O dabar eik ir atnešk tą laikrodį, gerai?
Negaliu su tavim kalbėti.
Kodėl vis nukreipi mane į balso paštą?
Tai mandagiau, nei padėti ragelį.
- Tikrai? - Ką ir ruošiuosi dabar padaryti.
Rytoj Džekas pasikvies tave į savo kabinetą.
Jis tau praneš, kad pasisamdžiau Masį.
Šūdas, Kupai.
Džekas mane išdūrė, Liv. Pati žinai.
Masis ir mane įvels į visa tai.
Mano pavardė atsidurs laikraščiuose.
Pasistengsiu, kad to nebūtų, bet tu būsi nušalinta.
Aš tapsiu kekše šioje istorijoje.
- Džekas prašys, kad meluotum. - O tu prašai manęs nemeluoti.
Prašau tavęs daryti tai, kas teisinga.
Jis atėmė iš manęs viską, Liv.
O dabar tu viską atimsi iš manęs.
Kalba ne apie tave.
Kurgi ne, po galais.
Dedu ragelį.
Liv. Pra…
Dieve. Velnias.
- Sveiki, bičiuliai. - Labas, tėti.
- Sveikas, tėti. - Kaip sekėsi mokykloje?
Kaip visada.
- Skaniai kvepia. - Taip, verdu makaronus.
Einu susitikti su Džeiku. Lyg ir parašiau tau žinutę.
Ne, tu…
Parašei. Gerai.
Tik pasidėsiu daiktus.
Ji nuveš mane pas Skotą, truputį parepetuosim.
Kas tas Skotas?
Makgregoras.
Šįvakar mes grojame vakarėlyje.
Pamiršai?
Aišku. Taip. Tai nevalgysi?
- Gerai, paskubėk. - Pavalgysiu vėliau.
Minutėlę.
Kada planuojat grįžti namo?
Iki vienuoliktos ar dvyliktos.
Taip, ir aš.
Juk žinot, kad rytoj jums į mokyklą?
Tas tiesa.
Taip. Taip, jis teisus.
Tu tikras tėtis.
Varom.
Jėzau.
Nežinojau, kad tu dar čia.
Ką darai? Sėskis. Išgerk ko nors.
Pažiūrėk į belgų žvaigždę.
Negaliu. Man koncertas.
Vėl?
Nevaidink nustebusio.
Na, aš susitvarkysiu.
Ateisiu pasiklausyti.
Tik sugadinsi nuotaiką ir sunervinsi mane.
Aišku.
Kur vaikai?
Jie išdūmė kas sau.
Nepyk, Endi.
- Norėčiau likti, bet… - Man viskas gerai.
Prašau. Eik į savo koncertą.
Man nesmagu tave tokį palikti.
Kokį tokį?
Turiu makaronų, viskio, Žaną Klodą van Damą.
Visai smagu.
Gerai. Na, iki pasimatymo.
Iki.
- Sėkmės koncerte. - Ačiū.
- Gražiai atrodai. - Labai ačiū.
- Labas. - Sveikutė.
Esu vienas. Gal užsuksi?
Negaliu. Man savigynos būrelis.
Jėzau. Ir tu?
Moteris turi mokėti apsiginti.
Nuo ko?
Nežinau,
- bet būsiu tam pasiruošusi. - Sem, palauk.
Jau bėgsiu.
- Paskambinsi vėliau? - Gerai.
Visi, kuriuos pažinojau, buvo užsiėmę tą vakarą. Atrodė, kad vienišumas
buvo kaip tik tai, kas paversdavo blogą mintį gera.
Velniop.
- Labas. - Tai tu matei?
- Buvai nuėjusi? - Taip, buvau.
- Labas. - Labukas.
- Sveikos, merginos. - Labas.
- Kaip gražu. - Ačiū. Kas galėjo pamanyti?
Jos ateina čia tik tam,
kad nusižiūrėtų interjero idėjų.
Labai gražu, beje.
Tikrai? Galvoju apie atnaujinimą.
Nesvarbu.
Tie sausainiai su marihuana. Tavo vietoje palūkėčiau.
Jie be glitimo?
- Žinoma. - Tada gerai.
Taigi, ponios!
Kas nori būti išprievartauta?
Labai teisingas atsakymas.
O dabar padėkit užkandukus ir surimtėkit.
Visos žmonos dalyvavo Megės ir Siuzanos surengtame kung fu vakarėlyje,
jų vyrai kilnojo taures pas Niką,
o tai reiškė, kad galiu rinktis iš daugybės tuščių namų.
Kai gyvenom kartu su Mel,
niekada neatsisakydavome pavakarieniauti pas Reznikus.
Domas buvo profesionalus virėjas, tad vaišės visad būdavo klasiškos.
Atidarytos priekinės durys.
Saugu.
Ketė Reznik buvo viena stipriausių advokačių baudžiamosiose bylose
visame Manhatane.
Du tūkstančiai už valandą – ir teismo salėje ji virsdavo tikru rykliu.
Jos irgi neturėjo būti namie tą vakarą.
Bet ten…
ten buvo ne Domas.
Tas vaikis buvo Bleikas Farkas,
metais vyresnis už Torę, ir, jei neklystu,
Ketės dukters Alisos vaikinas.
Vynas „Domaine D'Auvenay Chevalier-Montrachet Grand Cru“.
2013 m. rūšinis.
Burgundijos karalienės Lalu Bizė-Leroi proto vaisius.
Biodinaminės vyndarystės pradininkė,
išgarsėjusi tuo, kad su savo vynuogynais Sen Romeno komunoje
elgėsi kaip su gyvomis individualiomis būtybėmis.
Tai buvo būtent tas kruopščiai sukurtas niekalas,
kurį garbina pretenzingi vyno žinovai,
nors, jei atvirai, ar būna nepretenzingų vyno žinovų?
Štai kodėl jie su džiaugsmu pakloja 32 gabalus už butelį vyno.
Turint omenyje to vyno kainą, gal šis vakaras nėra jau toks nevykęs.
Jei tik rasiu būdą, kaip iš čia išsinešdinti.
BARNIS ČOJUS
O Dieve.
Kupai.
- Klausau. - Kupai, po galais, kur tu?
Išėjau pasivaikščioti.
Visi susirinko pas Niką.
Ateik ir tu.
Jau kalbėjom apie tai.
Taip, bet tada aš buvau blaivas.
Tiesiog… Nagi. Ką darysi?
Grįši į tuščius namus ir toliau savęs gailėsiesi?
Man bloga vien pagalvojus apie tai.
Klausyk, ateik čia dėl manęs, girdi?
Ateik.
Nekelsiu ten kojos už jokius pinigus.
- Pone Kuperi. - Elena.
Nustebote?
Taip.
Atleiskite. Tai yra… ne.
Nežinojau, kad ateisite.
Jie apačioje.
Puiku. Ačiū.
PASKELBTA 2004 M. JAV KREPŠININKŲ OLIMPINĖS KOMANDOS SUDĖTIS
BRANDESAS
Dvidešimt du.
Pirkit jau dabar.
Nes kai tas daikčiukas pateks į rinką, bus per vėlu.
Aš rimtai.
Sakau jums, tai – ateities klozetas.
Ekologiškas, gali pamatuoti temperatūrą,
atlikti tam tikrus tyrimus ir nuplauti užpakalį bei kiaušus.
Taip, ir tavo, Džulse.
Jis turi „Bluetooth“ jungtį ir belaidį ryšį muzikai klausytis.
Ir gali e. paštu išsiųsti gydytojui šlapimo tyrimo rezultatus.
Tai vyriausybė gali šnipinėti tavo myžalą ir šūdą.
Aš neturiu ką slėpti.
Aišku, gerai. Aš turiu.
Pasirašiau partnerystės sutartį su „Luxos MT“.
Mažmeninė jų kaina – 30 gabalų,
o man atiteks 20 proc., neišleidus nė cento.
Sakau, jums, žmonės, tai…
Tai bus manoji Džordžo Formano griliaus versija.
Už tokią kainą jis galėtų dar ir mėsą kepti.
Ir dar pačiulpti.
Ketė tau nečiulpia?
O Dieve.
Išsigimusių lošėjų ir idiotų gauja.
Sveikas.
- Sveikas, Kupai. - Kupai!
- Ką tu, žmogau? - Vis dėlto atėjai.
Man tai daug reiškia.
- Tikrai. - Nedaryk iš musės dramblio.
Žinoma. Ne.
- Puikus vynas. - Neblogas.
Atidarysiu prie baro, leisiu jam pakvėpuoti.
- Gerai. - Taip.
Džiaugiuosi, kad atėjai.
Kapitono Kirko tulikas?
Pažanga.
Gerai, kad paklausei manęs ir nusprendei viską pamiršti.
Nieko aš nesiruošiu pamiršti.
Tas šūdžius atėmė iš manęs žmoną. Neleisiu, kad ir draugus atimtų.
- Puikus nusiteikimas. - Jėzau.
Bet tu ir apsinešęs.
Na, pagalvokim.
Namo renovacija viršija biudžetą septynženkle suma,
žmonos giminės atsikrausto į JAV, kad būtų arčiau mūsų,
o mano stambiausias ir pelningiausias klientas susigriovė savo karjerą
ir nemoka sąskaitų.
Taip, aš apsinešęs, bliamba.
Klausimas: kodėl tu neapsinešęs?
Taikliai pastebėta.
Kas čia, bliamba?
Jūsų gyvybei gresia pavojus.
- Taip. - Taip?
Taip.
Taigi…
- Kirtis! Ir smūgis į gerklę. - Aišku.
- Vienas ir du. Aišku? - Taip.
- Tu, ateini čia.
- Aš? - Taip, ateik čia.
Laikykis.
Nagi! Pirmyn. Per gerklę.
Gerai.
Ne. Nejuokinga. Nagi.
Gerai.
Tu…
- Taip. Gerai. - Kirtis.
Kirtis. Atleisk.
- Gerai. - Spyris keliu.
Ir smūgis?
Stipriau! Dar kartelį!
- Atsiprašau. Galiu? - Nagi!
Iš visų jėgų.
Gerai. Ji ruošiasi atimti iš tavęs viską, kas tau svarbu.
Viską, ką tu myli!
Ir ką tu darai?
Hanteri!
- Ko? - Ateik čia!
Taip. Susipažinkit su Hanteriu.
Jis – mūsų būgnininkas.
Tikras pamišėlis.
- Kietai pavaro. - Iš kokios tu mokyklos?
- Ką? - Iš kokios tu mokyklos?
Meifildo. Kaip ir tu.
Tikrai? Nežinojau.
Nieko tokio.
Aš žemesnėje klasėje.
Reikės pasidomėti tavim.
Grybukai.
Nori?
Ne. Ačiū.
Tai trukdytų man groti.
Arba pakylėtų į kitą lygį.
Velniop. Gerai.
Nebijok. Viskas bus gerai.
Noriu papasakot apie vyruką iš Škotijos, iš kurio perku viskį.
Savo statinėms sukalti jis naudoja garsiąsias chereso statines.
Tai suteikia saldumo ir raudonmedžio natų.
Vyrukas – tikras meistras.
Tos chereso statinės viską keičia.
Viskis mums – tarsi religija, bliamba.
Kaskart, kai kas nors įpila gėrimo,
būtinai pradeda malti šūdą apie viskį.
Tada neišvengiamai prisijungia kitas,
ima skiesti apie kažkada nusipirktą ypatingą gėrimą, kurio nebeįmanoma rasti,
ir taip toliau, ir panašiai.
Manau, kažkuriuo metu visi pagaliau suprato, kad viskas pasiekta.
Namai, žmonos, darbai.
Tai – jų gyvenimo visuma.
Jų ateitis jau sudėliota.
Tada prasidėjo paieškos, kaip užpildyti tuštumą.
Viskis, cigarai, rūkyta mėsa, uždari golfo klubai, elitinis eskortas.
Susikūrė ištisa pramonė, kuri pelnėsi iš tylios
turtingų vidutinio amžiaus vyrų nevilties.
Kupai.
Tikrai nebedirbi Beilio Raselo firmoje?
Tikrai. Vystau projektą su šeimyniniu biuru iš Dubajaus.
Drąsus žingsnis.
Sveikinu, Kupai.
Taip. Ačiū.
Jau pradėjai investuoti?
Pastaruoju metu užsiimu tarpiniu finansavimu.
- Galėtume pasikalbėti. - Na, mes dar tik ruošiame sutartį.
O kaip su mano investicijomis Beilio firmoje?
Man reikėtų jas atsiimti?
- Aš atsiimčiau. - Ne.
Ne.
Pavarom!
Tu nežinai, ką su manim darai
Tu naikini ir degini mane
Esu bejėgis
Esu nelaimingas
Esu priblokštas
Bet kažkas tavo akyse
Neleidžia mano vilčiai numirti
Bet aš pavargau nuo savęs
Kai žiūriu į tave
Kažkas gražaus ir tikro
Melo kupiname pasaulyje
Sunku net norėti bandyti
Ir aš imu galvoti…
Hanteri, kas tau, seni, bliamba?
- Nagi. Stipriau. - Aš?
Taip, stipriau!
Tu.
Kas čia? Ne. Tai – prievartavimas.
Tu išprievartauta! Nejuokinga.
Tu. Tu užmušta. Negyva.
Tu negyva!
Truputį į priekį. Nagi!
Nesąmonė. Spardaisi kaip auka.
Ar tokia ir esi? Esi auka?
- Ne. - Ne? Kas čia juokingo?
Nagi! Spirk! Pirmyn!
Jau geriau. Taip!
Taip!
Glamonėju savo skausmą Saugau jį giliai savyje
Aš viską suprantu Bet man reikia daugiau laiko
Jei žolė žalesnė kitapus tvoros
Jei nori, aš tavęs palauksiu Bet man reikia daugiau laiko
Luktelk dar dvi dienas Aš myliu tave
Man labai patiko.
Ačiū.
Galiu pavaišinti gėrimu?
Man gėrimai – nemokami.
Toks susitarimas.
Aišku. Na, galiu nusipirkt sau gėrimą ir išgerti su tavim?
Aš – Tomas, beje.
Regis, esi šaunus vyrukas, Tomai,
ir pečiai tavo gražūs, bet būsiu atvira.
- Iš manęs – nekokia partija. - Puiku.
Žinau, kur visi išėjimai.
HANTERIS
Minutėlę.
Sveikas, bičiuli. Kas atsitiko? Kaip tu…
Pala. Ne. Pala. Lėčiau.
Kalbėk lėčiau.
Kur tu?
Sveikas, žmogau. Gal žinai, kur Hanteris?
Kas?
Narkotikai – blogis.
Nagi, žmogau. Noriu į tuliką. Kiek galima?
Hanteri! Čia aš, Ali.
Bičiuli.
Priimsi mane?
Gražumėlis.
Ką vartojai?
Grybukus.
Vis dar apsinešęs?
Nežinau. Mes sėdim vonioje?
Niekas manęs nepastebi, supranti.
Nežinau, kodėl.
Matyt, toks jau esu.
Spėjau prie to priprasti.
Bet šiandien, kai buvau su grupe, pagaliau mane pastebėjo.
Ir man tai labai patiko.
O tada susimoviau.
Suprantu.
Man irgi taip buvo.
Ir tebėra.
Taip ir gyvenu.
Mudu tuo esam labai panašūs.
Bijome, kad mūsų nepastebėtų, bet tai nereiškia, kad nenorime to.
Kad mums to nereikia.
Galbūt todėl ir atsidavėme muzikai.
- Tai šansas būti pastebėtu. - Noriu į tuliką!
Pakentėk, mulki!
- Čiuožk iš čia! - Nagi.
Greičiau!
Tai va, šiuo konkrečiu atveju
nemanau, kad tau reikėtų dėl ko nors nerimauti,
nes kad ir kas ten benutiko,
visi tokie apsinešę, kad rytoj nieko neprisimins.
- Manai? - Taip.
Varom namo?
- Taip. - Gerai.
Na, tu išlipk pirmas,
nes aš be tavo pagalbos neišsikabarosiu iš čia.
Aš niekada nesisamdyčiau tokios gražios namų šeimininkės.
Nikas garantuotai ją dulkina.
- Aš dulkinčiau. - Žinau, kad dulkintum.
O ji sutiktų?
Gerai tu čia.
Nieko sau daikčiukas.
Gali pažiūrėti.
Štai.
Tik pažvelk į tą grožį.
Leidžiu paturėti. Tik nesimauk ant piršto.
Kodėl?
Todėl, kad nelaimėjai sumauto čempionato, ar ne, Piteri?
Po galais, Polai.
- Nieko sau pupytė. - Nebloga?
Taip. Gražuolė.
Ji padavėja iš kurio nors tavo restorano?
Smagu, kai turi iš ko rinktis.
Kaip tau sekasi, Domai?
Šitiek jaunų padavėjų sukiojasi šalia.
Šefui – pirmenybė.
Nagi.
- Neverta nuodėmės. - Ne?
Mums su Kete puikiai sekasi.
Ir man reikia išsiskirti.
Kaip tau su Sem, beje?
Pavyks išvengti ilgo skyrybų proceso?
Abejoju.
Ji pikta, pavydi ir žiauriai godi.
Ta kalė nori palikti mane be cento kišenėje.
Pateikiau jai dosnų pasiūlymą,
bet jos sumauti advokatai įtikino ją, kad ji verta didesnio kąsnio.
Patikėk, daugiau ji tikrai negaus.
Jėzau, Polai. Nusiramink jau.
Kas tau nepatinka, Kupai?
Ji – tavo vaikų mama. Kodėl taip kalbi?
Na, aš ne toks, kaip tu.
Nikas dulkina tavo vaikų mamą,
o tu jam atneši butelį brangaus vyno.
- Polai, nesikarščiuok. - Elkis padoriai.
Ta bjauri kalė nori apiplėšt mane iki siūlo galo.
Polai. Nežinau. Jei Sem leido, kad tu, storašiknis,
dulkintum ją savo mažyčiu pimpalu,
- galbūt ji nusipelno to. - Šūdžius!
Šiknius!
Nudėsiu tave, bliamba. Garbės žodis, bliamba.
Sumautas šūdžiau tu…
- Liaukitės! - Tau šakės, bliamba.
Ramiai.
Gerai.
Gerai, va čia tai vakarėlis.
Žinot, ką?
Tūkstantis žalių tam, kas laimės prieš mane.
- Taip. - Taip. Kas nori išmėginti laimę?
Aš!
Taip. Eime žemyn.
Nagi, žmogau. Nagi.
Nepataikė. Nepavyko.
Ne šiandien, šikniau.
- Ką ir reikėjo įrodyti. - Niekada. Tik ne mano namuose.
Gerai. Kas kitas? Kas dar nori pabandyt?
Džeri!
Džeris? Gerai. Gana.
Džeri, žaidei I divizijos koledžo komandoje?
- Žinoma. - Gerai.
- Tikiuosi, parodysi, ką moki. - Gerai.
Statau šimtą žalių už Džerį. 10 prieš 1.
- Kas su manim? - Aš prisijungiu.
Žmogau.
- Nagi, Džeri. - Štai taip.
- O Dieve! - Nagi.
Bandysi mane apžaisti?
Toks tavo planas? Manai, čia tau – vaikų žaidimas?
Parodyk, ką moki. Naujokas.
Nagi, Nikai.
Rodyk, ką moki. Naujokas.
Rodyk, ką moki.
Rodyk, ką moki, Džeri. Taip, aš irgi moku gintis.
- Žmonės to nori. - Džeri! Nagi, Džeri!
Žmonės to nori.
Džeris!
- Tai šūdas. Velnias. - Ne.
- Tai šūdas. - Atleisk man, Džeri.
Pakentėk. Leisk pažiūrėti.
Kas per šūdas?
Kaulas.
Kvieskit greitąją.
- Prasti popieriai. - Viskas bus gerai, žmogau.
- Velnias! - Šūdas, atleisk man, Džeri.
- Po galais. - Viskas gerai.
- Negaliu žiūrėti, bliamba. - Tik neliesk.
Man tas pats, kad Polas dulkina perpus už jį jaunesnę.
Žinoma, tai yra šlykštu, banalu ir apgailėtina,
bet jis yra tikras narcizas ir tiki,
kad traukia jaunas panas.
Bet tas jo nerūpestingumas.
Štai kas labiausiai užknisa.
Gerai, kad bent pūsleline neužkrėtė.
Padavėja serga pūsleline?
Ne, neturiu supratimo.
Kalbu teoriškai.
Teoriška pūslelinė.
Jam ta mergina – kaip tvarstis ant žaizdos.
Vieną dieną jis pabus, pažiūrės į veidrodį
ir supras, kad tebėra tas pats nevykėlis.
Nežinia kiek kartų manę apgavęs,
jis dar bando aiškinti, kad aš dėl visko kalta. Noriu pasakyt…
Man su Kupu buvo paprasčiau.
Na, taip. Tai visai kas kita.
Na, tu juk pasielgei kaip Polas, tiesa?
- Ką? - Ne, nepyk.
Nesakau, kad tu kaip Polas.
Tik noriu pasakyt, kad tai tu užmezgei romaną.
Aš tavęs nesmerkiu.
Toli gražu.
- Verčiau patylėsiu. - O Dieve. Aš – Polas.
- Ne, tu ne Polas. - Ne. Tu teisi.
- Aš ne tai turėjau galvoje. - Tai aš jį apgaudinėjau.
Bet tai įvyko po daugelio metų…
per kuriuos bandžiau atkreipti Kupo dėmesį į mus.
Į mane.
Kad ir kaip stengiausi, praraja tarp mūsų vis gilėjo,
ir aš nieko negalėjau padaryti.
Todėl pasidulkinai su vienu geriausių jo draugų.
Atleisk.
- Atleisk. Viskas per tuos sausainius. - Sem.
Viskas per tuos sausainius.
Ne todėl, kad ką tik iškaršiau tau kailį?
Ką? O Dieve. Tikrai manai, kad iškaršei man kailį?
- Tu labai klysti. - Jei manęs nebūtų sustabdę,
- būčiau įmūrijusi tave į sieną. - Tu nusikalbi.
Galėčiau išspardyt tavo standžią šikną
- taip greitai, bliamba… - Pažiūrėk.
- Gal juokauji? Kas? - Pažiūrėk į mano raumenis.
- Į ką žiūrėti? Į kieno raumenis? - Į mano raumenis, kale.
- Nieko ypatingo nematau. - Štai. Žiūrėk.
- Žiūrėk. Paliesk. - Gerai. Pala. Leisk paliesti.
Čia? O jei aš taip?
- O Dieve. - Taip. Gerai, Mel.
- Ką tu darai, bliamba? - Še tau.
Gali…
Ne.
Liaukis.
- Pasiduodu. Dieve. - Niekas taip nepasiduoda.
O Dieve.
Atrodė, kad aš išnykstu.
Kad tampu nereikšminga jo gyvenimo dalim, o ne ta, kuri jam buvo svarbiausia.
Kad bandau atimti iš jo asmens laisvę, kurios jis tiek daug turėjo.
Abejoju, ar Kupas beturi tos laisvės.
Kažkada gal ir turėjo, bet dabar nebeturi.
Tavyje per daug slopinamo pykčio.
Tau būtinai reikia pasimylėti.
Taip. Žinau.
Gerai. Jau eisiu.
Taip. Ir aš.
Nieko nenori pasakyt apie voką su pinigais?
Ne.
Ar tau yra buvę taip, kad žiūri į daiktą, kurį matei tūkstančius kartų…
ir staiga supranti, kad seniai nustojai jį matyti?
Apie ką tu čia?
Apie savo gyvenimą.
Šūdas.
Bliamba, Barni.
Labai atsiprašau.
Tai – prototipas.
Aš labai…
Jei ieškote metaforų,
įsivaizduokit žmogų, vemiantį į 30 000 dol. vertės klozetą,
kuris neprijungtas prie vamzdyno.
Nors, kai gerai pagalvoji,
viskas šiame mieste – vien sumauta metafora,
todėl labai sunku suprasti, kas yra tikra, jei tikrovė apskritai egzistuoja.
Geros dienos.
Sveikas, Hanteri.
Sveikutis.
Sveika.
Buvau užsukusi į tavo namus.
Kalbėjausi su Ali. Ji sakė, kad rasiu tave čia.
Dabar ji gyvena pas tave?
Taip. Jai sunkus laikotarpis.
Nenorėjau palikti jos vienos.
Tau turbūt nelengva.
Na, be manęs ji nieko neturi.
Ji turi mane, Kupai. Tikiuosi, žinai tai.
Nikas sako, kad nebedirbi Beilio firmoje?
Taip. Pradėsiu dirbti su nauju fondu, veikiančiu už JAE ribų.
Mažiau kontrolės, didesnis prieaugis.
Tai vienintelė priežastis?
Atėjo metas pokyčiams.
Taip ilgai dirbai Beilio firmoje.
Taip, na, tu irgi ilgai gyvenai su manim, ar ne?
Tiek to, Kupai.
Nesijaudink. Pinigus gausi laiku.
Apsišik tu.
Ko tau iš manęs reikia?
Ko? Sakyk.
Su tavim neįmanoma kalbėtis.
Bet tu vis viena bandai.
Galvojau, kad reikėtų pasamdyti Torei profesionalų trenerį.
Tai kainuotų apie tūkstantį per savaitę. Norėjau pasitarti su tavim.
Aš esu jos treneris, ir ji treniruojasi su Edžiu.
- Jai puikiai sekasi. - Žinau.
- Kalbu apie profesionalą. - Kokį nors Niko draugelį?
Dabar kalbam ne apie Niką. Kalbam apie tai, kas būtų geriausia Torei.
Likę keli mėnesiai yra lemiami,
ir pats puikiai žinai, kaip ji nori žaisti už Prinstoną.
- Jai nereikia profesionalaus trenerio. - Nes dėl mūsų…
Jai bent jau reikia, kad kas nors ją palaikytų.
- Aš ją palaikau. - Ne, Kupai.
- Tu pasirodai tik tam… - Šūdas.
- …kad įtikintum tuo save. - Tik nepradėk tų nesąmonių.
Ir vėl tas pats per tą patį.
Tai, kad nepalaikai manęs, yra viena,
bet dėl jos privalai pasistengti, po galais.
- Supratai? - Viską pasakei?
Pilnas stalčius laikrodžių, pone Sperlingai.
Kodėl vagis paėmė tik tą vieną?
Todėl, kad jo kaina – 225 tūkst. dolerių.
Taigi, vagis nebuvo pernelyg godus?
Tai, kad visi kiti laikrodžiai yra vietoj,
leidžia man manyti, kad galbūt pasidėjot jį kur nors kitur.
Kas deda kur nors kitur tokį brangų laikrodį?
Nežinau. Gal tas, kuris jį nusiperka?
Ką?
- Turit to laikrodžio nuotrauką? - Taip.
Ir nuosavybės dokumentus. Tuojau atnešiu.
Manai, jis meluoja?
Bandau padėti jam surasti laikrodį.
Manai, mes jį rasim?
Nežinau, bet tam tyrimui suteiksime pirmenybę.
- Rimtai? - Ne. Nerimtai.
Popieriaus sąvaržėlė, pritvirtinta prie sudėtinės baterijos,
veikia kaip ribotuvas.
Dabar įstatykit ribotuvą į tarpelį.
Per centimetrą, ne daugiau.
Tik negrūskit per jėgą.
Teks truputį pasikrapštyti.
Paleidžiam įtampą.
Na va štai. Bet jei tai nesuveikė, visada galima panaudoti grubią jėgą.
Mano psichoterapeutas turbūt netvertų džiaugsmu,
lukštendamas faktą, kad apvogiau vyrą, kuris permiegojo su mano žmona.
Bet aš neturėjau psichoterapeuto.
Turėjau jutuberio instrukcijas,
Niko čempiono žiedą
ir nuojautą, kad, įvertinus viską,
aš patobulėjau šiame darbe.
Arba ne.
Išvertė Laima Banionienė