KREMAVIMO INFORMACIJA: DŽIULIJA NAVARO
GRUODŽIO 31 D. KETURIOLIKTA TAMSOS PARA
Štai ji, mieloji.
- Ačiū, kad leidai pabūt čia. - Žinoma.
Tik prašau nesakyt niekam.
Pasirašyk čia.
Atsargiai, karšta.
Daktaras leido pas jį būt ne ilgiau 10 min.
Jam vis dar abstinencijos simptomai, todėl labai nespausk.
- Gerai? - Taip.
Pažinojai Klarką seniau?
- Otisai, ar pažinojai jį? - Ne.
Žinojau apie Tsalalą, bet darbuotojų nepažinojau.
Ko jis norėjo iš tavęs?
Klausė, kaip ištvėriau su tais sužalojimais.
Ir kaip tu ištvėrei?
Po velnių, nejau tikrai manai, kad čia mano darbas?
- Gerai. Kur Klarkas dabar? - Nežinau.
Bet sakei, kad jis grįžta
į Nakties šalį.
- Sakiau? - Taip. Žemsiurbėje.
- Ką tai reiškia? - Nežinau.
- Jis buvo pamišęs. - Gerai. Ką dar jis sakė?
-"Ji pabudo." - Ji pabudo.
Jis taip sakė kelis kartus.
Sakė: "Man reikia slėptis. Ji ten."
Šiurpus šiknius.
Gerai. Pakalbėkim apie tuos laikus.
Kas nutiko, kai susižalojai?
Tai buvo prieš 30 m. Koks skirtumas?
Svarbu. Pasakyk.
Urve nutiko nelaimė.
Vyrai mirė įlūžę lede.
Išskubėjom į pagalbą, bet buvo pūga.
Girdėjau...
Otisai.
Kažką. Riksmus. Staugimą.
Kiti vyrai pasuko link to garso.
Bandžiau sekt paskui juos, bet tada... Nieko.
- Nieko? Kaip suprast? - Atsibudau ligoninėj.
Akys apsvilusios, ausys nebeveikia.
Gerai.
Ar šitą urvą žymėjai?
Gali parodyt, kur įėjimas?
Pačiame Lokių upės gale. Čia. Bet viena neik.
Urvai įlūžta. Tas ledas plonas kaip stiklas.
- Tu mus nuvesi. - Šitoks nepajėgsiu.
- Po kelių dienų būsi stipresnis. - Turiu galvoje ne tai.
Tu gali padėt man pasveikt.
Negaliu tau duot heroino. Juk žinai.
Tau nebėra laiko.
Radau įėjimą. Tikrai pasirengus?
Taip.
- Nori pasikalbėt? - Ne.
Gerai.
- Kas čia? - Tavo krepšys.
Prašau negrįžt šįvakar.
- Keila, palauk, tu negali... - Meldžiu, eik.
Ne, Keila...
Negali manęs išspirt, Keila. Čia ir mano šeima!
- Urvas "Silver Sky" sklype? - Taip, jiem priklauso visas rajonas.
- Kaip Lėja? - Ji turi merginą.
- Ir ką? Aš irgi turėjau. Ne vieną. - Na, taip.
Dėl merginos nieko tokio.
Bet Lėja tapo tokia kaip tie pamišę radikalai.
Pilsto juodus dažus visur.
Jie ne pamišę. Juk dėl vandens.
- Žinau. - Jis nuodija juos.
- Čia? - Turbūt.
Panašu, kad kažkas užvertė įėjimą sprogmenimis.
Aišku, kad užvertė.
Velnias.
Velniop viską!
Meilės nėra
Nei prarastos, nei atrastos
Dievo nėra
Ir žemės šventos
Tu visada pasmerktas
Pralaimėt, tai kokia prasmė?
Mes buvom čia anksčiau! Ir liksim, kai jūsų nebeliks!
Šalin rankas! Vanduo juodas!
Liksim, kai jūsų nebeliks!
Mes buvom čia anksčiau! Ir liksim, kai jūsų nebeliks!
Mes buvom čia anksčiau!
- Pasitraukit! - Šalin rankas! Vanduo juodas!
Pasitraukit!
Šalin rankas! Vanduo juodas! Neliesk manęs!
- Pasitraukit! - Šalin rankas! Vanduo juodas!
Nelieskit manęs!
- Klausau. - Labas, tėti.
Sveikas.
Ką veiki?
Tvarkau savo visureigį. O ką?
Keila nutarė, kad mums reikia pagyvent atskirai.
Pamaniau, jei per daug netrukdyčiau,
- gal galiu pagyvent pas tave? - Žinoma.
Čia ne "Radisson", bet atvažiuok.
Gerai, puiku.
- Būsiu už 5 minučių. - Gerai.
Gerai.
Šalin rankas! Vanduo juodas!
Ei, paleiskit jį!
Paleiskit jį! Žemėn! Pasitrauk!
Skirstykitės.
Ateik čia, bjaurybe!
Paleisk mane, kiaule!
Šere!
- Kas per velnias? - Nelįsk!
Ji dar vaikas!
- Kaip tu? - Velniop policiją!
Ką darai, Navaro?
Tedai, juk protestas. Ko tu nori iš manęs?
Keitė įsiutusi, nori atsakymų.
Kodėl aš? Net ne mūsų jurisdikcija. Čia patrulių reikalas.
Ji nori tavęs ten. Juk tu policijos vadė.
- Gerai, nuvyksiu pas ją. - Ten ir susitiksim.
Tu būsi ten? Kas dedas, po velnių, Tedai?
Tiesiog atvažiuok.
Gerai.
- Navaro. - Turiu tau šūdinų žinių.
Tikrai?
Nes aš tikrai padarysiu.
Gerai.
Ką ji sakė?
- Kaip tavo galva? - Gerai, nebekraujuoja.
Gaila. Užsisek diržą.
- Ką tu ten veikei, po velnių? - Ką tu veikei ten, po velnių?
Kieno pusę palaikai?
Liza, aš suprantu. Bet pati žinai, kas dedasi miestely.
Ką tu sau manei?
Viešpatie, dabar jau užjaučiu Danvers.
- Parvežk mane namo. - Namo nevažiuosi.
- Ką čia paistai? - Ji liepė vežt į nuovadą.
Juokauji, po velnių?
Sumauti kiaulės. Visi jūs.
- Labas. - Ieškojau tavęs.
Žinojai, kad Lėja eis į protestą?
- Ne. Jai viskas gerai? - Jeigu dangstai ją...
Ne. Nebuvau namie. Keila išmetė mane.
Oho...
Sunku. Reikia kur nors apsistot?
Ne. Jei apsigyvenčiau pas tave, skyrybos garantuotos.
Bet ne viskas blogai.
Štai, pažiūrėk.
Kas čia?
Dalykas, kurio ieškojai.
- Liza. - Nežiūrėk.
- Ne. - Kas dedas?
- Kupai! - Ką?
- Apiformink mane. - Gerai.
- Rimtai? - Kas čia?
UABas, suteikęs finansavimą stočiai.
Tikrinau mokesčių deklaracijas.
Jie susiję su "Tuttle United". Prisimeni juos?
Palmių aliejus, komp. žaidimai, kruizai.
Ir sandoriai su "Norbank Securities". Keturi Kanadoj, du Kinijoj.
Su "Norbank" jie įkūrė...
"Silver Sky" kasyklą.
Čia įkalčiai.
Vadinasi, kasykla finansavo Tsalalą,
o Tsalalas jiem teikė suklastotus taršos duomenis.
- Tikrai įmanoma. - Oho.
Užjaučiu dėl skyrybų.
- Ne skyrybos, vade. - Koks skirtumas.
Prajorai, žinai, kad nemėgstu pepsio.
Aparate nebebuvo "Mountain Dew".
Tiek to.
- Kaip tu? - Normaliai.
Ačiū.
- O kaip Šerė? - Velniop ją.
- Kodėl? - Girdėjau, tave praspyrė.
- Žinojai? - Ji labai verkė, Prajorai.
Tu šiknius.
Ji man pasakojo apie tai, kaip pamilo tave.
- Matė kaip žaidi. - Dvyliktoj klasėj? Finale?
Ne. Tąsyk pralošei.
- Parkritai, o tada... - Hiujis Lasonas pelnė taškus.
Sakė, kad visi stūmė ant tavęs,
o tu tiesiog kvailai šypsojaisi.
Paskui ji sužinojo, kad Hiujo tėtį ištiko insultas.
Nukritai tyčia, ar ne?
Ne.
Ji pasiilgo to vaikino, Prajorai.
Neleisk Lizai sugadint to vyruko, gerai?
Ji nemoka elgtis su žmonėm, kurie jai rūpi.
Juk nelaikysi jos ten, ką?
Ji turi suprast, kokią pažeidžiamą ji save daro.
Liaukis, Liza. Ji jauna. Stengiasi elgtis teisingai.
Ne. Ji tik nori suerzint mane.
Žinai, ką? Neaiškink, kaip man elgtis.
Žinai, kiek gavau skambučių,
kad primušei kitą patrulį šiandien?
- Tas šiknius trenkė Lėjai. - Taip. Jis nušalintas.
Kaip tu?
Blogai.
Kur eini?
Susitikt su Keite Makitrik ir Koneliu dėl protestų.
- Ką? Kodėl? Čia patrulių darbas. - Būtent.
Žinai, ką?
Džiaugiuos, kad vykstu ten.
Noriu aptarti kai ką su ja.
Pažiūrėk. Tau patiks.
"SILVER SKY"
- Sveiki. Ar galiu jus palydėt... - Nereikia, ačiū.
Liza. Ačiū, kad atvykai.
Visų pirma,
visi žinom, kad protestų jovalas - patrulių reikalas.
Dėl jų nekompetencijos Aliaskos policija nekalta. Aš irgi.
- Kadangi mes visi čia... - Kadangi mes visi čia. Eime.
Šitą užfiksavo mūsų apsaugos kameros šiaurėje.
Šįryt, 09:15, prieš pat riaušes.
Kodėl jūs su patrule Navaro esat "Silver Sky" sklype?
Čia tik klausimas, Liza.
Policijos reikalai. Susiję su Tsalalo tyrimu.
"Silver Sky" teritorijoj. Kas jus atvedė į tą vietovę?
Gavom informacijos apie tą vietą.
Ten yra apleistas urvas.
Radom inžinierių, turintį informacijos apie Reimondą Klarką,
dingusį mokslininką.
Kas tas inžinierius?
Otisas Haisas.
Gera žinia tau ir p. Haisui -
pasirodo, čia visai ne žmogžudystės byla.
Kaip suprast? Ką ji čia kalba?
Ekspertizės išvados. Pasirodo, kalta sniego griūtis.
Ji įvyksta staigiai ir juda didžiuliu greičiu.
Griūtis? Nejuokink.
Buvo paskutinis saulėlydis prieš ilgąją naktį.
Turbūt išėjo į lauką palydėt.
O kaip jų akys ir ausys...
Audinių pažeidimai atsiranda dėl staigaus nušalimo.
- Taip... - Ir...
Mirtina hipotermija sukelia haliucinacijas.
Tai oficiali išvada iš Ankoridžo - jie mirtinai sušalo?
Mums visiems palengvėjo,
kad nėra besislapstančio žudiko.
Patogu, ar ne? Nes kasykla finansuoja Tsalalą.
Žinoma. Remiam daugelį vertų projektų.
O Tsalalas įsikūręs šalia.
- Jų darbas buvo įspūdingas. - Taip, įspūdingas.
Bet finansavot nepriklausomą įstaigą,
patvirtinusią jūsų taršos skaičius.
Nemanot, kad tai interesų konfliktas?
Man reikia pasidomėt.
Bet nematau jokio ryšio su tuo gamtiniu reiškiniu.
Eik tu šikt su savo gamtiniu reiškiniu.
Žinot, ką? Palieku judu vienus.
Užjaučiu, kad Bilas toks nevykęs lovoj.
- Gal tu išprotėjai? - Anės K. byla. Pameni?
Tame urve ji buvo nužudyta.
Tos dvi bylos susijusios. Mes beveik prisikasėm.
Prieš 3 m. tu su partnere Evandželina Navaro
reagavot į iškvietimą dėl smurto artimoje aplinkoje Lindeno kaime.
Viljamas Vileris, 43 m., baltaodis. Nužudė ir nusižudė pats.
Bet iš tiesų nenusižudė, ar ne?
- Nesuprantu, apie ką kalbi. - Liaukis.
Ta byla baigta, Liza.
Kas tau atsitiko? Nužudė moterį.
Važiuok namo pas dukrą.
- Labas, Henri. - Labas.
Kaip Piteris?
Vaikai neturėtų tuoktis tokie jauni.
Danvers nepamirš to reikalo.
Ji ieško, kur buvo nužudyta Koutok.
Jai nevalia rasti to urvo.
Nežinau, ką galiu padaryt.
Inžinierius... Otisas Haisas. Jis gali nuvesti ją ten.
- Sakyk Koneliui. - Konelis - politikierius.
Jis silpnas, be to, dulkinasi su ja.
Aš tau padėjau. O tu netesėjai žodžio.
- Mes tau gerai sumokėjom. - Tų pinigų nebėra.
Žadėjai policijos vado vietą.
Nežinojau, kad Danvers bus ištremta čia.
Tikras biurokratinis košmaras. Neturėjau jokios įtakos.
Bet šįsyk viskas kitaip.
- Aš ne žudikas. - Aš nesakiau tų žodžių.
Ar supranti mane?
- Privalai pasakyt. - Neprašei manęs nieko žudyt.
Otisas Haisas - narkomanas. Narkomanai nuklysta.
- Man nereikia žinoti smulkmenų. - Nežinau, kur jį rasti.
Pasek Danvers. Ji nuves tave pas jį.
Jei padarysi, tas darbas tavo.
Pasikliauju tavim, Henri.
NEUŽDARYTI SKALBYKLĖS DURELIŲ
Viskas gerai?
Taip.
- Kaip tavo močiutė? - Normaliai. Pavaduoju ją.
Nuvyko pas dantistą Ferbankse.
O tu? Tau viskas gerai?
Keni, ji čia! Radau ją! Ateik čia!
Evandželina.
- Keni, pasakyk jai, ką sakei man. - Ką man pasakyt?
Senelis mane įspėjo sukti atgal, jei pamatyčiau tokį.
Žmonės juos palikdavo kaip įspėjimą medžiotojams.
Kokį įspėjimą?
Apie vietas, kur ledas gali juos praryt.
- Požeminiai ledo urvai? - Taip.
Vaikystėj tyčia skaldydavom ledą, kad nusileistume į tuos urvus.
Močiutė labai pyko sužinojusi.
Sakė, kad Nakties šalis mus pasiglemš.
Žinau kaip patekti į urvus.
Akivaizdu. Reikia tik surast aukščiausią tašką žemėlapy.
Taip galima patekt į požeminį urvą.
- Navaro... - Surandi tašką
arčiausiai paviršiaus ir prakerti.
Otisas parodys, o mes nueisim...
- Paklausyk... - Tu klausyk. Tai svarbu.
Viską susieja.
Tuos urvus žmonės vadina Nakties šalim.
Ne, jau viskas baigta.
Ką čia paistai?
Gavom Tsalalo vyrų ekspertizės išvadas.
- Tragiškas gamtos reiškinys. - Ką?
- Juokauji? - Nesvarbu, tiki tuo, ar ne.
Konelis nutraukia tyrimą.
Gerai. Velniop Tsalalą. Anės byla - atskiras atvejis.
Jis žino apie Vilerį.
Ką jis sakė?
Jis žino. Viską. Nežinau, ir kur.
Žinai, ką? Man nerūpi.
Jei rasiu, kur mirė Anė...
Ką tikies rast? Prisipažinimą su parašu?
Nužudymo įrankį, DNR, ką nors, kas padės surast ją.
Net jei rasi ką, jis blokuos. Privalai liautis.
- Liautis? Ką tu sakai? - Viskas baigta.
Ne. Einu pakalbėt su Otisu. Jis nurodys vietą žemėlapyje.
- Ne. - Ir suras ją.
Tu neisi pas Otisą.
Nes "Švyturys" neįleis tavęs po to, ką padarei.
Meldžiu, jau viskas baigta. Pamiršk.
Tiesiog pamiršk ją.
Jau laikas.
Ne.
Dabar tu ją nešiokis.
Kaip nešiojaus aš iki šiol.
Tu nešiokis Anę. Kasdien.
Tu palieki ją vieną tame urve.
Tamsoje. Tu.
Ji dabar tavo.
- Liza išleidžia mane? - Velniop Lizą.
- Labas. - Labas.
Kas ten buvo?
Šeimos reikalai.
Reikia ko nors?
Man? Ne.
Aš...
Prisiminiau, kai buvai devynerių.
Kai įlūžai čiuožinėdamas.
Aš nelabai prisimenu.
Neprisimeni? O aš prisimenu. Kartais pabundu susapnavęs.
Vieną akimirką tu ten, nusisuku, ir jau tavęs nebėra.
Tu po ledu. Srovė nusinešė.
Turėjau nubėgt į priekį ir bandyt prakirst ledą.
Vis kapojau, kol prakirtau ir ištraukiau tave.
Pakeliui į ligoninę žinojau, kad turiu neleist tau prarast sąmonės.
Svarbiausia, neleist prarast sąmonės.
Atrodė, kad važiuojam visą amžinybę.
Aš buvau...
Šeimos reikalai.
Prakeikta šeima.
Manau... Turėtų pakakt.
- Ačiū, Rouze. - Nori, kad likčiau su tavim?
Oras šūdinas, ilgai nebūk.
Sako, bus IV kategorijos.
Na, štai, mažyte.
Pamaniau, jei norėjai būti vandenyne...
Atsigulk. Į mane.
Gulkis. Lėtai. Į mane.
Čiupk.
Viskas gerai.
Kokio velnio ėjai į jūrą?
Šaukiau tave. Negirdėjai?
Piterio nėra.
- Aš ieškau Lėjos. - Ji nenori kalbėt su tavim.
Prašau.
- Li... - Ko tu nori?
Kodėl taip elgies? Nori paerzint mane?
Ne viskas sukasi apie tave.
Kokio velnio?
- Čia mėlynės? - Nesijaudink.
- Tave galėjo užmušt. - Nedramatizuok. Tau nebūdinga.
- Tiriu tokią bylą... - Anės K.?
Viskas, dėl ko ji kovojo, tęsiama toliau.
Ar žinai kiek kūdikių kaimuose gimė negyvi
- per šiuos 3 mėnesius? - Žinau apie Aviaką.
Devyni.
Devynios mamos, Liza.
Lėja, meldžiu, grįžk namo per Naujuosius.
Prašau tavęs.
Liza.
Aš tavęs neišsižadėjau.
Praeis dar trys mėnesiai, kol galėsim iškasti kapus.
Todėl jie guli čia.
Bent palaiko vienas kitam draugiją. Ypač mažiesiems.
- Man pasilikt? - Nereikia, ačiū.
NOJUS S. VILJAMSAS GIMĖ 23/12/12, MIRĖ: 23/12/12
Labas, vade.
Kalbėjai su Koneliu?
Į mano kabinetą. Atsinešk tą daiktą. Dabar.
Uždaryk duris.
- Su kuo kalbėjai apie Vilerį? - Su niekuo.
Konelis žino, nes žino tavo tėvas.
Koks tavo kompiuterio slaptažodis?
- Tavo gimimo diena? - Ne.
Tada spėsiu. Darvino.
Kiek tau turiu sakyt? Tavo tėvas tik atrodo kaip kvailys.
Sėsk!
Ką tu manai žinąs apie Vilerį?
Gerai.
Nori kitaip? Klausinėsi tu.
Tau knietėjo sužinot. Knietėjo kapstyt.
Štai ką Henkas rado ten.
Turbūt klausė tavęs, ką mes žinom apie kasyklą.
Ir, bingo, vaikis įteikė jam dovanėlę.
- Nieko aš nekapsčiau... - Na, klausk.
- Apklausk mane. - Nenoriu.
- Klausinėk. - Ne. Nenoriu.
Norėjai žinot. Tai klausk, Prajorai.
Gerai.
Kiek kartu jūs su Navaro lankėtės Vilerio namuose?
- Nežinau. Tris. - Dešimt. Jūs ten buvot dešimt kartų.
Ir kokiomis aplinkybėmis...
Blogas klausimas. Iš naujo.
Klausk iš naujo.
- Ar Vileris rodė... - Blogas klausimas.
- Ar manei, kad Vileris galėtų... - Blogas klausimas. Iš naujo.
Ar žinojai, kad Vileris kairiarankis?
Ne.
Nežinojau.
Kokia kryptimi buvo smūgiai?
Iš dešinės į kairę. Visi.
Čia jos baigiamųjų metų vinjetės nuotrauka.
Matai apgamą?
Kažkas apvertė visas nuotraukas jos byloje.
Ta kulkos žaizda jo dešinėje pusėje.
Per potvynį dingo viskas - balistikos ir ekspertizės išvados.
Užduok svarbiausią klausimą.
Ar jūs su Navaro nušovėt Viljamą Vilerį
ir inscenizavot savižudybę?
Matai? Tu protingas.
Bet turi žinot, kad reikia liautis klausinėt.
Negali gyvent pas Henką.
Čia raktas nuo pašiūrės mano namo užpakaliniam kieme.
Aš nematysiu tavęs, o tu manęs.
Tik nedaryk kvailysčių. Didesnių nei padarei. Imk raktą.
- Pitai. - Dink man iš akių.
- Ei... - Neliesk manęs, po velnių.
Ačiū.
Velnias! Ne!
- Eisi su manim. - Niekur aš neisiu.
Turiu, ko norėjai.
Tu pasijusi geriau,
o tada palydėsi mus į tuos urvus. Eime.
Parodyk.
Duok čia.
Neleisiu tau svaigintis mano mašinoj viešumoje.
Tada velniop tave ir tą tavo prakeiktą urvą.
Jei išeisi, įgrūsiu tave atgal už grotų.
Tai kaip?
Gerai.
- Klausau. - Labas.
Susitinkam pas mane. Važiuosim kur mirė Anė.
- Sakei, byla baigta. - Klydau.
Nesulaikysi manęs?
Tik sugrįžk, gerai?
Sugrįžk.
Vonia ten.
Parodyk.
Čia. Už Niksiko perėjos. Čia aukščiausias taškas.
Tik nepersistenk. Ir nepalik jovalo.
Navaro.
- Labas. - Ką čia veiki?
Konelis nori, kad atvežčiau inžinierių.
- Ką čia paistai? - Narkomaną. Otisą Haisą.
- Turiu jį atvežt. - Kodėl?
Regis, yra ieškomas. Nepasirodė teisme Noatake.
- Kodėl Konelis nepaprašė manęs? - Nežinau.
Gal ne tavo reikalas.
Manai, noriu vežiot narkomanus Naujųjų išvakarėse?
Iš kur žinai, kad Otisas Haisas čia?
Jis čia? Namuose?
Aš tik norėjau paklaust, kur jis.
- Skambinu Koneliui. - Tiesiog duok man jį.
Viešpatie, Liza, kodėl tu tavim reikia kovoti dėl visko?
- Kas čia dedas, po velnių? - Tu eisi su manim.
Ne, neisi.
Henkai, aš nesuprantu, kas dedasi,
bet tu gali išeit pro tas duris ir mes viską pamiršim.
- Velniop. Nešdinuos iš čia. - Nejudėk.
- Nuleisk ginklą, Henkai. - Ne, aš jį išsivežu.
Padarysiu kaip tu padarei su Vileriu.
Nežinau, ką jie turi prieš tave, bet mes galim viską sutvarkyt.
Girdi? Galim sutvarkyt.
Abejoju. Tu nuteikei sūnų prieš mane.
Sūnus tave myli.
Ir nenori, kad krėstum nesąmones.
Ei!
- Pasitrauk, Liza. - Gerai.
Stovėk ten.
Viešpatie.
Kas čia dedas?
Nuleisk ginklą, Pitai.
Prajorai, nereikia. Pagalvok apie tai.
- Tėti. - Turiu išnešt jį iš čia.
Prajorai, galvok.
Nagi, nešam į mano mašiną.
Prajorai, nereikia. Pagalvok.
Sūnau, man reikia tavo pagalbos.
Prajorai. Padėk man.
Turiu jums pasakyt kai ką.
Aš nežudžiau Anės K. Tik pervežiau jos palaikus.
Kraujas yra kraujas, Piteri.
Prisimink tai.
Ne!
Viskas gerai.
- Paskambinsiu Koneliui. - Ne.
- Neskambinsi. - Paskambinsiu.
Paklausyk.
Jei įtrauksi Konelį, vaikį uždarys.
Konelis čia įsivėlęs. Jis mus visus palaidos.
- Ne. Šitų įvykių nebuvo. - Ką?
Henkas čia nėjo.
Jis pagrobė Otisą ir nušovė jį.
Bet, kai bandė atsikratyt palaikais, jam nutiko nelaimė.
Jo sunkvežimis bus ten, o jo paties niekas neras.
Neišsisuksim. Per daug visko įvyko.
Henką atsiuntė čia neleist mums sužinot kaip mirė Anė.
Mes labai arti. Audra paslėps mūsų pėdsakus.
Todėl turim eit dabar.
Ji teisi.
Reikia išvalyt viską.
Ne, išvalysiu aš.
- Ne, Pitai... - Jums reikia važiuot.
- Tu negali. - Ji negali eit viena.
Negaliu palikt tavęs.
Viena ji neištvers tuose urvuose. Puikiai žinai.
- Čia tavo tėtis. - Išvalyk viską kaip reikiant.
Žinai, ką daryt.
Tada vežk kūnus Rouzei Aginiu.
Pasakyk, kad prašiau nuvesti tave pas Džiuliją. Pakartok.
Nuvesk mane pas Džiuliją.
Meldžiu, važiuokit.
Liza, greičiau.
Čia mano reikalas.
Vertė: Ramunas Baksys Iyuno