Vi närmar oss slutet av tre veckors tävlande.
Det är här Tour de France avgörs.
Vi har spurtarna som kämpar för att överleva bergen,
med drömmen om att vinna i Paris.
Sen har vi AK-cyklisterna som kämpar om den gula ledartröjan.
Vi måste bevisa att vi har det starkaste laget.
Men mycket kan fortfarande hände.
Jag måste hålla fokus.
Om nåt händer kan jag förlora Tour de France.
Cyklisterna får inte tappa fokus
om de vill ta sig till Paris.
TOUR DE FRANCE: KLASSIKERN INIFRÅN
VÄGEN TILL PARIS
Vi är i Pyrenéerna,
etappen för den ultimata kampen om den gula ledartröjan.
ETAPP 17 129,7 KM
Jonas Vingegaard, tävlingens nuvarande boss.
Han leder över Tadej Pogačar med 2 minuter och 22 sekunder.
Men slovenen kommer att jaga honom ända till slutet.
Kampen om den gula ledartröjan är långt ifrån över.
Idag blir det långa klättringar,
terrängen där det kan bli svårt för Pogačar.
Det ger mig självförtroende.
Jonas har den gula tröjan,
men det är inte en dag för att tänka...
För att försöka överleva och ta sig närmare Paris.
Idag har vi en möjlighet att vinna tid, att vinna etappen,
och ge den gula ledartröjan ännu större ledning.
De sista fem kilometerna av klättringen är rätt tuffa.
Det är 7,7 % i genomsnittslutning.
Wout och Sepp, stanna med Jonas. Stanna så länge som möjligt.
Om jag är där, ska jag dra ifrån i den första delen?
- Ja. - Vad vill du?
- Sätt ett riktigt högt tempo. - Ja.
Jag skulle vilja ha lite ork kvar de sista 300 meterna.
Jag vill inte ha nått min gräns.
- Jag kan inte få dig att nå din gräns. - Nej, men du vet...
Var inte så självsäkra att ni slappar idag.
Vi har fortfarande två tuffa dagar framför oss,
och 3,5-4 timmars tävlande
med 100 % koncentration.
Det är en tuff dag.
Det är bara 129,7 km, men 3 300 meters höjd.
Allt under den andra delen av dagen.
Det är helt brutalt.
Det är ingen perfekt dag för oss.
När vi kommer till klättringen håller vi ihop
och bestämmer ett tempo Fabio klarar av, som ni redan vet.
Som spurtare har jag en större kroppstyp.
Om man är snabbast på 250 m platt underlag
kommer man inte att vara snabbast i klättringar på en timme.
Alla spurtare vill vinna på Champs-Élysées en gång.
Men först måste man ta sig över bergen.
Om man inte avslutar den etappen är tävlingen över.
Vi måste verkligen kämpa för att hålla Fabio i loppet.
Det är tufft, men alla är fokuserade.
De har bara ett mål:
Att få Fabio över mållinjen.
Kom igen, vi ska till Paris.
- Ja. - Ja, kom igen.
Det här är Tour de France, man vill stanna i tävlingen.
Jag vill ta mig till Paris.
Jag måste ta mig dit.
Kommer Vingegaard att utöka sin ledning eller Pogačar att minska avståndet?
...två, ett!
Och de ger sig iväg på den 17:e etappen mellan Saint-Gaudens och Peyragudes.
De sista bergsetapperna är inte kul alls.
Tadej Pogačar kommer att utnyttja det för att vinna tid på Jonas Vingegaard.
Det går snabbt. Pelotonen är på ett enda led.
Här kommer Jonas Vingegaard, den gula tröjan, med sina lagkamrater.
Jag antar att Pogačar kommer att fortsätta attackera,
så vi måste göra vårt bästa för att försöka hänga på honom.
Pogačar har skickat fram en lagkamrat för att öka tempot och pressa Jumbo-Visma.
Cyklisterna längst bak kämpar. Spurtarna är i överlevnadsläge idag.
Kör!
Bergen är inte min terräng. Det finns en gräns för vad jag orkar.
Det är en tuff etapp med en ovanlig målgång.
Den kommer att sätta spår.
Ni har kommit drygt halvvägs. Bra jobbat.
Van Aert har halkat efter.
Fan också!
Den gröna poängtröjan, Wout van Aert, har halkat efter.
Han kan inte hålla tempot.
Sepp, Jonas behöver dig nu. Wout har halkat efter.
Wout måste kämpa.
- Nej. - Han är för slut.
Den sista klättringen var rent lidande.
Pogačar har lyckats isolera Vingegaard.
Vi får se vad som händer.
Där är attacken. Tadej Pogačar attackerar.
De ser mållinjen, väggen rakt framför dem.
Pogačar attackerar på höger sida.
Tadej Pogačar slår Jonas Vingegaard och vinner den 17:e etappen i Peyragudes.
Jonas var på gränsen.
Det är en dag att glömma.
Det är kaos ända till slutet för den här gruppen spurtare.
Jasper Philipsen cyklar i sicksack för att försöka sänka lutningen.
Idag har vi en tilldelad tid på 37 minuter.
Cyklisterna har inte hela dagen på sig att avsluta etappen.
Vissa kommer inte att klara det.
LÄNGST BAK I LOPPET 35 MINUTER BAKOM
Fabio Jakobsen kämpar längst bak i loppet, kämpar för överlevnad.
Cykling är en tuff sport som innefattar tuffa beslut.
När man når den sista klättringen
och vet att det är svårt...
Det är tufft, för man vill låta hela laget vänta.
Men man vill inte förlora hela laget.
Så vid en viss punkt säger man: "Ja, åk."
Florian, Michael och Lampy, ni kan åka.
Laget har beslutat att lämna Fabio Jakobsen.
Jag minns att Florian inte ville lämna mig.
Han tittade på mig och sa: "Du ska till Paris."
Jag nickade åt honom och tänkte: "Det kommer att bli tajt, men..."
Det är bara en cyklist på banan nu.
Du fixar det, Fabio. Oroa dig inte, fokusera bara.
Pressa. Du fixar det, kom igen.
Om man ger upp är det över, man måste åka hem.
Jakobsen försöker ta sig till Paris.
Det är ungefär 300 m kvar.
Det är en kamp mot klockan för spurtaren.
Det är en hemsk avslutning. Kvastbilen är precis bakom honom.
- 17: - E ETAPPEN
Man känner sig så trött och tom.
Benen orkar inte mer och man har svårt att andas.
Man hör inget.
Kom igen!
Kan Fabio Jakobsen klara tidsgränsen?
Kör, Fabio!
Klockan är emot honom. Det är 150 m kvar.
Se hur hans soigneur skriker åt honom.
Fabio, kör!
Ja, kom igen!
Efter Polen såg jag honom med ansiktet helt förstört.
Och idag... Grattis.
- Han ger aldrig upp. - Nej.
Han har min respekt, och...
Ja. Han är min vän.
Det måste ha känts som en seger i viss mån.
Nej.
Inte alls.
Pogačar vinner i Peyragudes.
Det är hans tredje etappseger i årets Tour de France.
Det var
ett uppvaknande.
Pogačar kommer aldrig att ge upp och nöja sig med en andraplats.
Jumbos plan var att utöka ledningen över Pogačar.
De misslyckades inte bara med sitt uppdrag,
utan förlorade även fyra sekunder mot slovenen.
- Tror du fortfarande att du kan vinna? - Ja.
- Följer du med oss till hotellet? - Ja.
LAGMEDLEM
- Mår du bra, Wout? - Ja.
Benen orkade inte riktigt.
När jag såg Bjerg där fram tänkte jag: "Åh, nej."
Det var oväntat, om jag säger så.
Wout låg längst bak.
Jag med.
- Ni båda två, då. - Ja, Wout låg alltid tvåa.
Men när Bjerg började dra ifrån föll Wout tillbaka.
- Va? - Jag tittade precis på videon.
- Den andra gången? - Amerikanen körde ifrån Wout.
- Ja. - Jag väntar bara.
Vi löste världsproblemen.
Sårad soldat.
Jag skulle ha tagit hand om ledarna i den här etappen.
Men också...
Ja, jag gjorde jobbet tidigare än jag borde.
Jag var inte på nivån man måste vara på för en sån tuff etapp.
Jag tvivlar definitivt på mig själv mer än folk tror.
Det... Det är inte...
Det är inte lätt för nån, och detsamma gäller mig.
Välkomna till den 18:e etappen, dagen när allt kan hända.
LOURDES PYRENÉERNAS HJÄRTA
Efter den 17:e etappen ställer alla frågan:
"Kommer Wout van Aert att kunna stötta sin ledare?"
Wout hamnade efter gruppen.
Ja, det var en rätt dålig dag för oss.
Det är ännu en tuff dag.
Det är en dag kvar.
Vi måste vara koncentrerade och fokuserade.
Jonas, följ alltid efter Pogačar.
Jag är alltid orolig när Tadej Pogačar attackerar.
Jag kan förlora Tour de France.
Wout, du hoppar.
Det är även viktigt för Jonas att vara i rätt position i början.
Vi måste hjälpa varann,
men nån måste ta hand om Jonas i pelotonen.
Ja.
Och säg till om du behöver ha nån i närheten.
Vi vill ha Wout i utbrytningen
så att han kan hjälpa mig om jag skulle få problem.
Jag skulle ljuga om jag sa att jag var 110 % säker.
För att skydda Jonas måste Wout ge allt. Det är avgörande.
Och de är iväg. Wout van Aert accelererar direkt.
Min roll var att sätta ett högt tempo
för att få ett övertag innan den långa klättringen,
och sen falla tillbaka och skydda Jonas.
Tadej Pogačar följd av den gula tröjan, Jonas Vingegaard.
Var redo för Col d'Aubisque. Det kommer att bli en kamp där.
Pogačars första attack.
Vingegaard verkar säga: "Jag tänker inte släppa iväg dig."
Kom igen, Jonas. Häng på honom.
Ännu en stor attack från den vita ungdomströjan.
Och Pogačar accelererar.
Han försöker göra sig av med Vingegaard.
Han utökar avståndet.
Vingegaard har satt iväg för att komma ikapp.
Den gula ledartröjan kraschar nästan.
Herregud.
Den gula ledartröjans sko har lossnat. Det var riktigt otäckt.
Han återhämtade sig väl, men det var nära en katastrof.
Pogačar sätter press på den gula ledartröjan.
Även i utförskörningarna, i 80 km/tim.
Längst fram ser sig Wout van Aert om för att se var hans ledare är.
Wout, de är snart vid dig.
Vingegaard har återförenats med sin motor.
Jag försökte sätta ett högt tempo så att Jonas kunde dra nytta av det.
Jag överskred min gräns.
Du är en jävla motorcykel, Wout. Kom igen.
Tempot är extremt högt. Wout van Aert överskrider sin gräns.
Tadej Pogačar hamnar efter. Den vita tröjan är inte bakom honom.
Den vita tröjan är inte där.
Pogačar är i knipa. Pogačar verkar ha problem.
Pogačar har hamnat efter, kom igen.
Wout van Aert har sänkt Tadej Pogačar.
Kom igen, Wout. Gör skillnad nu.
Ge allt. Ge allt nu.
Det finns inget Pogačar kan göra.
Efter Wouts attack... Alla andra skulle ha varit helt döda.
Han satsade allt och gav Jonas 20-25 sekunders övertag.
Okej. Kör nu, Jonas.
Tempolopp till mållinjen. Det är 3,5 km kvar.
Kom igen! Jag är så stolt.
Den gula ledartröjan,
ensam på toppen av den sista klättringen i årets Tour de France.
Du har en riktig chans att ta hem totalsegern.
Kan vi prata om det, eller vill du inte prata om det än?
Jag vill inte prata om det än. Vi pratar om det om två dagar.
Vingegaard har en stark position efter bergsetapperna.
Men först efter tempoloppet kommer vi att veta
om han får ta med den gula ledartröjan till Paris.
ETAPP 20 40,7 KM
Det är tuffa tider idag med tempoloppet. Välkomna till etapp 20.
Om Vingegaard behåller förstaplatsen
kommer vi att få en ny Tour de France-mästare.
Det är det sista tempoloppet.
Tänk om jag har en dålig dag?
Ja.
Wout har varit en otrolig bundsförvant under årets Tour de France,
men i tempoloppet är det bara Jonas och hans cykel.
Det finns ingen garanti
för att Jonas kommer att behålla sin ledning.
Vi lärde oss vår läxa 2020
när vi förlorade i tempoloppet den sista dagen.
...Pogačar och Roglič. Det börjar bli rött för Primož Roglič.
Det som händer den gula ledartröjan är hemskt.
Det är en tuff bild av slovenen som har varit boss i två veckor,
men som kollapsar dagen innan Champs-Élysées.
Där är han, vinnaren av Tour de France 2020.
Tyvärr hade Pogačar en väldigt bra dag och Primož en lite sämre dag än vanligt.
Pogačar lyckades vända på saker och ting och vinna tävlingen.
År 2020, i tävlingens sista tempolopp, förlorade Primož Roglič mot Tadej Pogačar.
Hur lyckades Jumbo-Visma förlora Tour de France?
Jag har det som hände för två år sen i bakhuvudet.
Jag vill inte att det ska hända idag.
TEMPERATUR
Lycka till.
- Njut. - Ja, du med.
Nu kör vi.
Wout van Aert på startrampen.
Belgarens kurvtagning är perfekt.
Den gröna poängtröjan tar förstaplatsen genom att krossa konkurrenterna.
Van Aert, ledaren i tempoloppet,
tar sin plats i ledarstolen och väntar på sina motståndare.
Tadej Pogačar, tvåa i den allmänna klassificeringen,
ska snart ge sig av.
Han ligger 3 minuter och 26 sekunder efter Vingegaard i AK.
Hur stort kommer avståndet att vara i slutet?
Sist ut är Jonas Vingegaard. Det här är hans livs tempolopp.
Hans mål:
Behålla den gula tröjan och få med sig den till Paris.
Okej, Jonas. Gör en bra start.
Pressen är enorm.
Just nu är Pogačar snabbare än van Aert.
Kom igen, pressa utför. Det kommer en liten uppförsbacke.
Oroa dig inte, Jonas. Det går jättebra.
Tadej Pogačar ger allt han har, ända till gränsen.
Vingegaard ger allt i sitt tempolopp och tar alla möjliga risker.
Utförskörning kommer.
Det är en teknisk del.
Till och med van Aert verkar orolig.
Pogačar närmar sig mållinjen.
Slovenen som alltid kommer tillbaka,
men han kommer inte att bära gult i Paris i år.
Vingegaard i den sista klättringen.
Den näst bästa tiden...
Wout eller du kommer att vinna etappen. Kom tvåa, det var vad du ville.
Innan etappen sa jag till Grischa
att han skulle säga till om segern stod mellan Wout och mig
så att jag kunde sakta ner.
Art, vår PR-ansvarige, sa:
"Han kanske ger dig den." Jag sa: "Vad snackar du om?"
Jag var känslosam från det ögonblicket, för den tanken hade aldrig slagit mig.
Vingegaard saktar ner under den sista delen.
Wout van Aert kommer att vinna etappen.
Den sista kurvan för den gula tröjan, som kan börja njuta.
Jonas Vingegaard kommer att stå som Tour de France-vinnare i Paris imorgon.
Det är inte ofta man ser van Aert gråta.
Jag vann för min familj, för min flickvän och min dotter.
En dansk vinnare av en Tour de France som inleddes i Danmark för tre veckor sen.
Jag är så stolt över dig.
Jag är så stolt. Du har verkligen vunnit Tour de France.
- Vad betyder den här segern för dig? - Jag är bara så glad och stolt.
Jag vill vinna lopp och hoppades vinna dagens etapp.
Han har ett så stort hjärta att han...
Att han tänkte på det.
Alla är så glada för varandra. Jag är så glad över Wouts seger idag.
Det var den finaste stunden i tävlingen, en jag aldrig kommer att glömma.
De här killarna
är mina vänner.
De...
Ja.
- Bröder. - Ja, bröder.
ETAPP 21 115,6 KM
AK är fastställd, den kommer inte att förändras.
Men tävlingen är inte över för spurtarna. Champs-Élysées är deras heliga graal.
SPURTARE
Det Jakobsen har gjort i år är i princip ett mirakel.
Det är svårt att komma igen efter en allvarlig skada.
Han var nära döden.
Han kom tillbaka. Jag ser Jakobsen som en riktig hjälte.
Efter kraschen i Polen och kampen för mitt liv...
...vill jag göra det jag gillar, vilket är att tävla.
Vi måste sluta prata om den dramatiska kraschen.
Vi måste blicka framåt.
Vi bär den med oss som ett dåligt minne,
men jag tror att den gjorde honom starkare.
Första gången på Champs-Élysées...
Och ja, jag ville spurta mot segern.
Okej, pojkar.
Det är den sista etappen, i Paris.
Och det är en viktig en. Den går alltid fort och är tuff.
Och kullerstenarna på Champs-Élysées, särskilt när man kommer ner...
Man måste träffa dem rätt.
Oavsett scenario måste Fabio vara i ett läge där han kan vinna.
Och Fabio, det är en spurt.
Det är vanligtvis en lång och tuff spurt, för man har bara en acceleration.
Det är inte som en platt spurt
där man kan köra förbi två cyklar och sen satsar när man är i rätt läge.
- Ja. - Okej.
Men när vi kommer till Champs-Élysées ger vi allt.
Era ben kommer att svälla upp. Det kommer inte att kännas bra.
Alla kommer att skratta och le, men vi fokuserar på loppet.
Jag hade en bra chans.
Jag hade det i bakhuvudet de sista 4-5 dagarna av tävlingen.
Jag ville verkligen få ett resultat där.
SPURTARE
Jag är motiverad. Det är en sista spurt och sen är det över.
Jag kan börja dricka öl och äta pizza efteråt.
Det är nog en av de viktigaste dagarna för en spurtare.
Alla vill vinna och lyfta upp armarna på ikoniska Champs-Élysées.
Det är nåt jag ser fram emot och...
Jag ska göra mitt jävla bästa.
Okej, hörni. Den sista.
- Den svåraste. - Champs-Élysées.
Ultimat le grand arrivée.
Jasper, ska du spurta idag? Tror du att det är dags?
Vi diskuterade lite, och Edward kommer att vara siste man.
Varför gör vi det här? Varför ändrar vi på det helt plötsligt?
Vi ändrar inget.
Men vi har pratat om det med Alexander, och vi tror att det är rätt struktur,
baserat på styrkan han har kvar i slutet av de här tre veckorna.
För mig... Jag håller med.
- Men... - Så det är lugnt?
Men att göra ändringar innan den sista etappen...
Jag vet inte om det är rätt...
Vårt mål är att prestera så bra som möjligt.
Vi försöker sätta en standard.
Jag ser nåt framför mig, och resultatet måste bli så.
Annars...
...är det ingen vits.
Alla vet vad vi ska göra, men det råkar vara så...
Men... Det är klart jag förstår, men...
Jag tror att vi måste optimera vår fulla potential.
Christoph, vår sportchef, ökar pressen.
Jag vill inte...
...försöka igen, börja om eller...
Det måste bli...
...som jag tror att det kan bli.
Efter att ha överlevt bergen är det här ett efterlängtat ögonblick för spurtarna.
Den 21:a och sista etappen av Tour de France är igång.
Den går från Paris La Défense Arena till Champs-Élysées.
Den första delen av etappen är en procession,
en fest, en riktig parad.
Jumbo-Visma njuter av sin seger, 100 km från mållinjen.
De förde oss genom Louvren, där vi tävlade.
Spurtarna gör sig redo. Det är 60 km till mållinjen.
Man vet att det är den sista etappen, så man kan satsa allt.
Atmosfären förändras. Vi närmar oss Champs-Élysées.
Vi närmar oss slutskedet.
Tempot ökar.
Alla vet vad de har för uppgift.
Vi förlorar inte den här, kom igen.
Som sportchef vill man få ut det bästa av cyklisterna.
De är som ens egna barn.
Man vill inte att det ska gå fel. Man vill bara vara där och stötta dem.
Fabio Jakobsen är helt fokuserad.
Okej, men du stannar med Fabio. Bagio, du drar ifrån.
Pelotonen runt Triumfbågen.
Champs-Élysées är ingen dans på rosor. Det är tufft.
Vägen är dålig.
Vissa kullerstenar ligger löst.
Titta på vibrationerna.
Man inser hur mycket kedjorna rör sig när man åker över kullersten i 60 km/tim.
Ni är i pelotonen och väntar på varandra. Perfekt, killar.
Farten är otrolig. De verkar flyga fram när de passerar.
Två varv från mållinjen samlas lagen på nytt.
Quick-Step Alpha Vinyl ligger framför Fabio Jakobsen.
Två varv kvar, kom igen.
Var är Fabio, i mitten? Ja, där.
- Sénéchal är framför honom. - Bra.
De lider på cykeln. Jag lider i stolen.
Man hoppas att killarnas uppoffringar de senaste tre veckorna,
för att få honom i mål, ska belönas med en seger.
Efter den här kurvan har vi det sista varvet i Tour de France.
Spurtlagen försöker hitta varandra igen.
Om vi inte drar ifrån nu kommer de tio killarna framför...
Okej, dra ifrån. Bagio.
Hela vägen. Kom igen, nu kör vi fullt ut.
Quick-Step försöker återta kontrollen, men det är tufft.
De är överallt.
Yves och Florian, stanna med Fabio.
- Tom, vi kan inte vara ensamma. - Jag vet.
Vi ska inte berätta för dem att de är ensamma i loppet.
Ja, men de borde inte få panik heller.
De borde inte få panik. Han spurtade redan.
Du får inte fortsätta åka så snabbt.
Och Philipsen förs fram av sitt lag.
Om man ligger på 10:e plats kan man fortfarande komma nära.
Det kommer att bli en ren kraftspurt.
Vi har de snabbaste här. Kämpa för en position.
Groupama-FDJ attackerar.
Fabio Jakobsen bakom.
Jasper, sista målgången.
Han måste ligga i täten. Det är den sista kilometern.
Philipsen tar tag i saker och ting och utnyttjar ett annat lags arbete.
Det är inget bra läge.
Sista högersvängen.
De kan se Triumfbågen. Mållinjen är nära.
Alla spurtare är där.
Fabio Jakobsen, redo att inleda sin spurt.
Det är ett problem.
Fan.
Fabio har ett mekaniskt problem.
Fan.
Jag skulle börja spurta,
men jag trampade i luften.
Kedjan hade hoppat av, antagligen när jag cyklade över en grop.
Champs-Élysées-etappen är inte platt. Därför är det en sån ikonisk målgång.
Jag hade nog bara otur.
Vi är 300 m från mål.
Det är dags för spurtarna att köra på max.
Pedersen är där.
Här kommer Dylan Groenewegen, som startar sin spurt från långt bort.
Dylan Groenewegen leder.
Jasper Philipsen satsar allt till höger.
Jasper Philipsen vinner på Champs-Élysées!
Ja!
Jag avslutade tävlingen.
Det brukar göra en starkare, så jag försöker fokusera på det positiva.
Men...
...att förlora är inte av mina starka sidor.
Han ledde, men jag hade fart.
Jag låg lite bakom, men jag hade ork i benen och...
- Tre veckor, och sen... - Det suger, mannen. Det är riktigt synd.
Jag har lärt mig
att även om man förlorar, och jag hatar att förlora,
fortsätter jorden snurra.
Det blir kväll, nästa morgon...
Med oss, utan oss, det kvittar. Jorden fortsätter snurra.
Det är nåt man minns hela livet och alltid kommer att vara stolt över.
Det var bara vackert.
Alla är inte som jag.
När man har vunnit en gång vill man vinna två.
När man har vunnit två gånger vill man vinna tre.
Så är det.
Om Tour de France går bra blir alla glada och fulla.
Om det inte går bra blir man också full.
- Hipp, hipp... - ...hurra!
Vi måste fortsätta framåt, fortsätta jobba.
Jag försöker hitta andra sätt att vinna. Jag kanske tar mig dit, kanske inte.
Men psykiskt och i fråga om beslutsamhet?
Ja.
Tour de France är den största cykeltävlingen.
Jag vill återvända till Tour de France. Vi har en god chans att vinna igen.
Det jag hoppas att folk har lärt sig av den här serien om vår sport
är att det verkligen är en lagsport.
Om folk ser det blir jag glad.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson