Дивіться!
Дивіться, хто їде.
Я хочу селфі. Я хочу селфі для своїх хлопців.
Ось він, наш герой.
Навіть не задихається. Молодець!
Неймовірно!
Тібо ще й класний. Він не просто велосипедист.
Нині нам щастить.
- Що? - Нині наш щасливий день.
Для мене Тур - це про Францію.
Коли ти француз і ти у французькій команді,
буде потужний тиск.
Моя мета тут - виграти один етап.
Французи чекають перемоги.
Ми знаємо, що за нами вся країна, тож природно, що це дає нам крила.
Тібо!
Виграти один етап на Турі було мрією для мене.
Удалося виграти три.
ТУР ДЕ ФРАНС 2012 РІК
- Тібо Піно! - Ти можеш перемогти, хлопче! Давай!
Тібо Піно претендує на другу перемогу в Турі.
Ці моменти запам'яталися мені назавжди.
Це підійде Піно та Groupama-FDJ.
Тібо!
Давай, чоловіче! Так!
Від самої думки про це мурашки по шкірі.
Так!
Тібо!
ТИСК НАЦІЇ
Перейдімо на камеру Н2 й гляньмо, що в нас там.
Сьомий етап між Томбленом
та «Супер Планш де Бель Фій».
Очікуємо на ще одне чудове шоу після обіду.
Це перший гірський етап.
Ми вже на третині шляху,
а Франція досі не перемогла в жодному етапі.
Наступні три етапи дадуть шанс змінити це,
адже французів знають як сильних горосхідців.
Тут є секція Берноду.
Справді?
Навряд він їздив на Париж-Рубе.
Це заздрощі!
- Ні! Я... - Він заздрить!
- Гадаю, це передостанній... - Він заздрить!
- Буде перепалка? - Ще і яка!
Виграй секцію й можеш назвати її на свою честь.
Це моя мрія.
У тебе буде гірський перевал. І ще поворот в Альп-д’Юе?
- Так. - Який?
- Номер 13. - Ага.
Марк Мадю справді схожий на батька-захисника.
Він батько всієї родини, родини Groupama-FDJ.
І він захищає нас, як квочка захищає своїх курчат.
Оберігає нас. Він ніколи нас не підводив.
А ось і Марк Мадю! Дивіться!
Ось він!
Це моє життя.
Змалку я відчув покликання до велоспорту, як священник - до церкви.
Сів уперше на сідло - і став їздити.
Я відчув, що в мені є щось, що визначатиме моє життя.
Видовищна мить!
Коли я досяг фінального етапу своєї кар'єри,
то захотів створити
команду з нуля.
Марку, ти хотів бути спортивним менеджером й ось ти ним є.
У мене був нульовий досвід, я лиш вийшов з велоспорту, але я цього бажав.
Це найважливіше.
Тібо Піно!
Ти можеш перемогти, хлопче! Давай!
Я хочу, щоб уся команда бажала.
Чи вони сидять за столом, на велосипеді,
у майстерні - вони мають цього бажати.
Давай, Тібо! Давай!
Тепер, коли я сідаю в трек-кар зі спортивним менеджером,
я є зі своєю командою.
Хлопці мають увійти в гру.
Треба бути голодним, мати злість. Це найважливіше.
Може, ми й не найкращі,
проте з рішучістю та драйвом можна перемогти будь-кого.
Тиск на французькі команди зростає,
особливо на місцевого гонщика Тібо Піно.
Останні десять років він є французьким велогонщиком.
Навіть вийшов на подіум Туру.
ТИ ЗМОЖЕШ ТИ ВДОМА!
Тібо Піно!
Це чудова можливість забити м'яч у ворота
й здобути Франції перемогу на першому етапі.
ТІБО ПІНО GROUPAMA-FDJ
Мені пощастило, що в команді є Тібо Піно.
Французи люблять його за щирість.
Він спонтанний, іноді занадто - як на мене.
Тібо!
Він уміє пропонувати те, чого іншим бракує.
У сьогоднішньому пелотоні таких гонщиків мало.
Піно - романтичний гонщик, який загубився в сучасному світі.
Він неймовірно талановитий, проте...
у нього було кілька складних моментів під час Туру.
ТУР ДЕ ФРАНС 2019 РІК
У 2019 році багато хто думав, що він виграє,
однак за три дні до фінішу йому довелося вибути
через незвичайну травму.
Розірваний м'яз стегна завдавав надто сильного болю. Усі були шоковані.
Потім, у 2020-му, він упав на першому етапі,
і на нього наїхав інший гонщик.
Але він залишився в Турі.
Це викликало повагу,
але не допомогло йому в наступному сезоні.
Його спина й таз були сильно травмовані, через що він пропустив Тур 2021 року.
МЕЛІЗЕ ФРАНЦІЯ
Припини пхати туди ноги, це для їжі. Ану...
Мені комфортно бути поруч зі своїми тваринками,
приємно проводити час з козами й віслюками.
Скажімо так, вони дають мені те, чого не може дати людина.
Треба купити цьому «Стрепсілс».
Це забирає багато мого часу, але...
Це не аж...
Це не аж дуже клопіт, по-різному буває,
та переважно це дарує радість.
Коли я впав, то цілий рік не міг займатися тим, що люблю.
Гайда.
Було важко.
Я майже зупинився, відмовився від усього цього заради... чогось іншого.
Через рік у мене далі постійно боліла спина.
Мені пощастило, що мої рідні й близькі підтримували мене.
Привіт.
Мій батько.
- Вітаю, мсьє. - Радий знайомству.
Я мусив бути зайнятим і завдяки своєму іншому життю
я міг бути зайнятим з ранку до вечора.
Я не хотів так закінчувати свою історію в Турі.
Тому продовжив боротися.
Я живу у Вогезах, десь за 20 км від «Ла Планш де Бель Фій».
Для мене це легендарна місцевість.
Це був перший пагорб, на який я піднявся змалку.
Я посідав друге й четверте місце, але не вигравав.
Цьогоріч я в кращій формі й хочу виграти цей етап.
Перемогти там було б найвищою мрією.
Ходімо, панове.
Сьомий етап.
Попереду ще один важливий день.
Ви вчора добре впоралися. Було нелегко.
А тепер ми прямуємо до «Ла Супер Планш».
Гадаю, Тібо Піно має повернутися на Тур.
Йому треба спокійно ще раз пережити Тур де Франс.
Ідеальний сценарій такий:
Тібо, ти попереду, контролюєш усе
й дозволяєш роверу нести тебе якомога далі.
Він довго відновлював форму.
Думаю, цю травму потрібно
зафарбувати хорошим результатом на Тур де Франс цьогоріч, у 2022-му.
Але він одержимий ідеєю виграти цей етап.
Не заважаймо сьогодні виникненню можливостей.
І наостанок, хлопці...
Дайте газу! Ви нам потрібні.
Для Groupama-FDJ головне - пристрасть і бажання перемогти.
Давай, чоловіче. На нас буде дивитися Франція.
Від Парижа до глибинок Коррезу
всі знають логотип Groupama.
Щасти!
Велоспорт став міжнародним видом спорту.
Але команда Groupama-FDJ у переважній більшості французька.
І так має бути й надалі,
бо важливо, аби наші глядачі та фанати
відчували зв'язок із нами.
Є й інші французькі команди,
але ДНК команди Groupama-FDJ не така ж, як у моїх колег з інших команд.
Ми, команда AG2R Citroën
протягом останніх двох десятиліть є французькою командою
з найкращими результатами на Турі й етапних перегонах.
І я знаю, що всі інші французькі команди нам заздрять.
У нас справжній бренд.
Ми знаємо, як виграти етапи й потрапити до загального заліку.
У Groupama є хлопець, якого ви всі знаєте, на прізвище Піно,
що сходить на «Ла Планш де Бель Фій» десять разів на рік.
Отже, знає кожен сантиметр підйому.
Я хочу, аби ми зосередилися на цій битві, емоційному підході, команді та усмішці.
У нас не має бути вигляду, немовби ми на похороні,
бо шість етапів Туру пройшли не дуже. Ми все ще в грі. Не страшно.
Хоча ми знаємо, що це найбільші велоперегони у світі,
усе одно є додатковий тиск, коли ви французька команда.
Останній переможець-француз, Бернар Іно, був давним-давно,
понад 30 років тому. Тому тиск величезний.
Ми вперше прагнемо здобути
найкращий результат з іноземним гонщиком.
На цьому фото, хлопці, наш лідер.
Ми починаємо етап, на якому потрібні наші навички.
Ми максимально стараємося на початку, а ти, Бене, зосередься на підйомі.
БЕН О'КОННОР КОМАНДА AG2R CITROËN
Вступ у французьку команду
мене, австралійця, що зовсім не знає французької,
був дуже важливим моментом, бо необхідно
адаптуватися й вижити.
Коли я підписав контракт з командою,
ось головні слова, які сказала мені команда:
«Ми хочемо, щоб ти був агресивним
і фінішував на подіумі Тур де Франс».
Дякую.
Це завжди було моєю мрією.
Супер!
ТУР ДЕ ФРАНС 2021 РІК
Молодець, так.
У 2021 році Бен фінішував четвертим. Він борець. Він переможець.
Грати за французьку команду було прекрасно,
це був момент, що змінив мою кар'єру.
Проте цього року
точно були злети й падіння.
ЕТАП 2
На другий день Бен упав за кілька сотень метрів від фінішу.
Б. О'КОННОР
Величезна кількість гонщиків на землі.
На цих кадрах жахливі речі.
Однак медики сказали: «Усе нормально». А Бен підтвердив: «Усе буде добре».
Бен О'Коннор дивиться, чи все гаразд.
А потім Бен утратив час на кругляках.
Праворуч 31-й номер команди AG2R, О'Коннор.
Дідько. Це дратує.
Він був єдиним фаворитом, який здувся.
Група Бена О'Коннора відстає на чотири хвилини 20 секунд.
Хтось ще пробився вперед?
На початку сьомого етапу було багато запитань.
- Ти поклав його в машину? - Решту - так.
- Ходімо. - Гарних перегонів. Бувай.
Тож ми виїхали з надією. Ми міркували собі:
«Якщо Бен удало проведе день і його травма не загостриться,
можемо далі виношувати мрію про місце в загальному заліку».
ЕТАП 7 176,3 КМ
Вісім, сім, шість, п'ять, чотири,
три, два, один.
Щойно відбувся старт гонщиків сьомого етапу.
Довга траса завдовжки 176 км з першим фінішем у горах.
Ось Тібо Піно...
який мріє сьогодні перемогти.
Тібо Піно в «Ла Планш де Бель Фій» -
це буде мегаажіотаж.
Хто б це не був, коли тур проходить у вашому районі, це, природно,
впливає на ваш настрій.
Нині восьме липня, день святого Тібо.
Минуло десять років з першої його перемоги на Тур де Франс.
Це дуже символічно, і це великий тиск на Піно.
Тиск зростає тоді, коли викладаєшся на 100%.
Ти борешся за перемогу в етапі й думаєш:
«Я можу перемогти, це буде мій шанс».
Ми наближаємося до підніжжя «Ла Супер Планш де Бель Фій».
Попереду перед гонщиками семикілометровий підйом.
Середній схил - п'ять градусів.
Це сходження першої категорії.
На початку буде гаряче, але тримайтеся. Давай, Бене. Давайте, хлопці!
Передня група задає шалений темп перед підйомом.
Піно тримається, але йому треба підійти ближче до переду
й наздогнати решту команди, щоб мати надію на перемогу в етапі.
Багато маневрів.
Нас чекає захопливий фінал.
Тібо Піно рухається вперед. Чи настане зараз його зоряний час?
Ми граємо з потужними хлопцями.
Змагаємося за жовту футболку.
Підйом дуже важкий, крутий.
Це місце страждань.
Я робив це сто разів за свою кар'єру.
І пролив там багато поту.
Але для перемоги треба страждати.
У нас усе чудово. Чудово!
Темп фінального підйому буде пекельним.
Гонщики знемагають, 54-й номер відстав.
Генітц, 93-й номер, теж відстав. Як і Верона, 68-й номер.
Залишилося всього 15 чи 20 хвилин.
Бен О'Коннор, що торік фінішував у Тур де Франс четвертим, відстає.
Він відстає від пелотону.
Давай, Бене, не зупиняйся! Усі відстають. Гайда.
- Нічого. - Ну той загальний залік!
- Приїхали, бляха! - Давай, Бене. Не зупиняйся.
Бен О'Коннор, що ще вранці відставав на сім хвилин
від головного фаворита, утрачає ще більше часу.
Як він зможе надолужити цей розрив?
Groupama-FDJ досі в першій групі.
Піно на правому боці екрана викладається на повну.
Виходимо на найкрутішу частину фінального підйому.
Я не бачу Тібо.
Ми його не бачимо.
Тібо Піно відстав. 97-й номер відстав.
Тібо Піно відстав від пелотону.
Тібо Піно знемагає.
Француз ледве їде на своєму велосипеді.
На нині гра для Тібо Піно закінчилася.
Велике розчарування для французів.
Він перетинає лінію на 31-му місці.
Ми розмовляємо з Тібо Пінто. Тобі забракло сил підійматися
на «Планш де Бель Фій».
Ти розчарований своїм виступом?
Звісно, розчарований.
Атмосфера була чарівною, як завжди, і...
Вони впоралися із завданням. Я - ні, і це прикро.
Але я їм дякую.
- Спасибі. - Дякую, Тібо.
Дякую, ти крутий.
Тібо!
Для мене найгірше - підводити людей.
Молодець, Тібо! Молодець!
Вони знають, що я виклався на повну, однак...
Я такий розчарований, що мені лиш хочеться сісти в автобус.
Я їхав далеко не попереду, і мені трохи соромно.
Іноді мені здається, що я більш популярний, ніж талановитий.
Часом мені хочеться менше любові й більше перемог.
Уся родина тут.
- Ви прийшли цілим натовпом! - Так, ми мусили.
Ми були дуже близько до вершини, але не дісталися її.
Усе добре?
Може бути краще.
Розчарування. Ми намагалися. Ми вірили. У нас була надія.
Направду важкий день для Бена О'Коннора та команди AG2R.
Їхні амбіції потрапити в загальний залік зазнали удару.
До фінішу сьомого етапу
Бен був 56-м.
Понад шість хвилин відставання.
Привіт.
Ти в нормі?
Так.
Я без ніг.
Вони рухаються отак, і я зупиняюся.
Відомо, що в професійнім спорті не буває легких перемог.
І ми дуже хотіли, аби Бен добре виступив.
Він скаржиться на праву ногу, після того падіння
в нього нема сили в правій нозі.
У нас хороший лідер, і все вдасться.
Запевняю вас, він звір.
Він звір, і ми ніколи не здамося.
Це наша робота. Я роблю це з щирого серця, з пристрастю і...
Особисто для мене, футболка команди AG2R Citroën викарбувана в моєму серці.
СЕНТ-ЕТЬЄН ФРАНЦІЯ
На цьому тату зображено подіум для командного заліку
Тур де Франс 2014 року.
Це дуже символічно,
бо це знову символізує конкретні цінності:
командний дух, солідарність.
А посередині спини в мене є,
у лапках, символічний список моїх досягнень
як спортивного менеджера з 2006 року.
Мапа Франції з Ейфелевою вежею символізує Тур де Франс.
А тут символом - компасом - представлена
моя сім'я.
А тут рука Акселя,
мого жартівничка, який лиш почав їздити на велосипеді.
Він нападає!
Зупинимося за 300 метрів.
Я переглядаю всі перегони, коли можу, коли я не в школі.
І стежу за татом.
А потім щоночі розмовляю з ним по телефону й питаю:
«Як пройшли перегони?»
А тоді міркую собі, що виграти Тур буде дуже важко.
- Це вже на подіумі... - А чому б тобі не...?
Ні, не думаю.
Приємно мати дитину, яка цікавиться тим, чим займається її батько.
Гаразд, одягни знову шолом.
Мій батько був інженером.
Він ніколи не виступав у спорті,
тому йому було важко зрозуміти,
що його син хоче змагатися на високому рівні.
Хоч він ніколи не заважав мені.
Але це був зовсім інший підхід.
Він не приходив на мої перегони.
Тому...
Іронія в тому, що...
Я втратив батька під час Тур де Франс.
Я втратив своїх батьків і віднайшов справжню сім'ю.
Для мене це дуже важливо,
бо команда AG2R Citroën уособлює всі ці сімейні цінності:
повагу, солідарність і все таке.
На жаль, я не зміг узяти участь у Тур де Франс як гонщик.
Але нічого, я помстився, і, чесно кажучи, для мене можливість
працювати зараз над цим - це щось надзвичайне.
ЕТАП 8 ДОЛЬ - ЛОЗАННА - 186,3 км
Це восьмий етап Тур де Франс - від Доль до Лозанни.
Очікуємо нині кращих результатів від французьких команд.
Бен О'Коннор в об'єктиві.
Команда AG2R досі сподівається на місце в загальному заліку?
Тібо Піно вчора відстав під час підйому
на «Ла Супер Планш де Бель Фій» і фінішував 31-м.
«Ла Планш де Бель Фій» був важким.
Коли знемагаєш, умикається інстинкт виживання,
і думаєш, що завтра буде краще.
Велика аварія!
Аварія в пелотоні!
- Попадали на купу. - Вони всі впали в канаву.
Учора був «Ла Планш де Бель Фій», тому, авжеж,
мозок трохи затуманений.
Тібо Піно з один, два, три, чотири, п'ять... шістьма гравцями Groupama-FDJ.
На Бена О'Коннора з AG2R Citroën не чекає жоден товариш по команді.
Мене хтось попхав ззаду.
- В О'Коннора кепські справи. - У нього тепер складні дні.
Схоже, він поранений.
Сідничний м'яз просто тріснув, і все.
До побачення!
Тібо Піно лежить? Він у канаві. Начебто впав на траву.
У цьому Турі стільки невдач.
Я довго не міг повернутися в пелотон.
Іноді просто не щастить.
Слід бути обережним до кінця, може статися будь-що.
- О ні. - Дідько!
- Вони сповільнюються. - Піно впав!
Друга аварія за день. Це більш ніж сумно.
Це жахливий день.
Треба швидко повертатися.
Оце ляпас!
Останні 20 хвилин у Тібо Піно видалися жахливими.
Падіння на підйомі, а потім ще й ляпас по лиці.
Ці рухи видно, але менш ніж за мить до того.
Нема часу, щоб зреагувати.
Відчуваєш удар і думаєш: «Мене зурочили».
У той день я вже не витримував. Хотілося закінчити етап і рухатися далі.
При падінні перше, що вмикається, -
це інстинкт самозбереження.
Він швидко встає,
і перше, що робить, - це шукає велосипед, аби їхати далі.
Ніхто тебе не чекає.
Пелотон жорстокий.
Він рухається вперед і ніколи не зупиняється.
У футболі найменша травма - і гравця заміняють.
У велоспорті замін немає. Жодних замін немає.
Тому треба виживати.
Тібо Піно перетинає фінішну пряму на 51-му місці.
Не пощастило. Сьогодні в нього знову був важкий день.
Ти в нормі? Ти не.... Тебе вдарили в око?
У велопорті людські цінності та страждання лежать в основі всього.
Коли ти вже не хочеш страждати, треба міняти кар'єру.
- Я хочу зробити рентген. - Чому?
- Мені потрібен рентген. - Добре, сідай в автобус.
Мені потрібен рентген. Дідько.
Я ледь не вмер на восьмому етапі, аби просто фінішувати.
Я був непохитний.
Ось і все.
Це мій кінець.
Хтось штовхнув мене ззаду.
Огляньте мене, я не можу підняти ногу.
- Не можеш підняти? - Не можу. Ні.
- Тут? - Ага, саме так.
Гаразд. Отже, це скручення.
А також є забій м'язів.
Складна травма.
Бо таку травму не видно.
Коли бачать когось із розбитим обличчям,
великий шрам на його лікті, то думають: «Цьому хлопцю кепсько».
З кісткою все добре, а м'яз
розірваний.
У мене це поки внутрішня травма, тому я не почуваюся жорстким.
О, вітаю!
Привіт.
Нарешті хороші новини: перелому немає.
- Угу. - Га?
Господи. Тобі полегшало?
- Що? - Полегшало.
- Ніщо не зламане. - Ага.
Так, я розумію. Але є одна проблема.
Так, але...
- Гаразд. Мета завтра - фінішувати. - Фінішувати.
Наша мета - одужати.
- Я розумію, тому що... - Ти розумієш?
- М'яз розірваний... - Тому-то.
І, гадаю, нема шансу на те, що він відновиться.
- Є неділя, понеділок, вівторок... Легко. - Угу.
І середа...
Може, так, може, ні -
і повний газ.
Крок за кроком. Спостерігатимемо щодня. Але ти маєш бути впевненим.
Ще є два тижні, Бене. Два тижні.
Так.
Ти хочеш виграти етап?
Ти подумки кажеш: «Я хочу виграти етап».
Так.
У глибині душі Бен, мабуть, думає: «Журді - геть божевільний.
Він йолоп над йолопами.
Я думаю лише про те, аби поїхати додому, а він каже сідати завтра на велосипед».
Зі свого особистого досвіду скажу,
що я бачив повернення гонщиків на Тур де Франс,
які наштовхують мене на думку, що Бен ще може чогось досягти.
Гайда. Не хвилюйся, маніяку.
- Дякую. - Одужуй.
З нетерпінням чекаю на завтра.
ЕТАП 9 - ЕГЛЬ - «ШАТЕЛЬ ЛЕ ПОРТ ДЮ СОЛЕЙ» - 192,9 КМ
Тур де Франс набирає висоту. Вітаю на дев'ятому етапі.
Попереду ще один гарний день.
І публіка, яка очікує французької перемоги.
Ми рушимо через гори.
Сьогодні ми будемо на значній висоті.
Два підйоми першої категорії,
один підйом - другої, та один - четвертої.
Це важливий день для всіх гонщиків-учасників.
Згідно з останніми новинами, Бен О'Коннор порвав м'яз,
але він зробить усе, щоб закінчити етап.
Цілі на сьогодні,
як ви всі знаєте, такі:
ми забудемо про загальний залік для Бена.
Це відкриває нові можливості.
Тепер мета Бена
попрацювати задля команди, щоб Бенуа, Ауре та Боб були в хорошому становищі
біля підніжжя останнього пагорба.
Я Боб Юнгельс,
змагаюся за команду AG2R Citroën
і я з Люксембургу.
Настрій у мене непоганий,
але зараз у команді, очевидно, не все йде за планом.
Ситуація трохи гівняна, так.
Наразі нам не щастило, тож треба перевернути ситуацію.
Біль тимчасовий. Нам зараз боляче,
але ми не здаємося.
З дев'ятого етапу й далі
загальний залік уже не є абсолютним пріоритетом.
Ми зосереджені на 100%. Наша головна мета - виграти цей етап.
Є промінь надії. Ми запевняємо себе:
«Ми можемо виграти етап з гонщиками, які ще в нас залишилися».
У всіх болять ноги, дупа й голова.
Однак зосередьмося на позитиві. І що швидше, то краще.
План А з Беном не...
Не спрацював зрештою.
А плану Б насправді не було.
Тому на цьому етапі це трохи відкрита гра.
Кожен може долучитися до відривної групи
й діяти по ситуації.
Хоча я не француз,
я розумію, якими важливими
є для Жульєна Тур, перемога та перемога в етапі.
Як і для будь-якої французької команди, бо це
їхня ідентичність.
Керівники цих команд постійно адаптують свою стратегію
залежно від ходу подій, тобто є план А,
план Б, іноді навіть план В.
Їм треба адаптуватися.
Тібо хоче перемогти. Любить першим долати фінішну лінію.
Завдяки перемозі в етапі він би повернувся в Тур,
показав свою справжню цінність, рівень і з якого він тіста.
Талант ніколи не зникає.
Але все відбувається тут.
Якщо ви постали перед труднощами, як-то падіннями, травмами тощо,
якщо ви котитеся схилом униз, дуже важко встати й піднятися.
Починається дев'ятий етап Тур де Франс.
Світить сонце. Чудовий день.
Ми вирушимо з Егля,
попетляємо трохи на трьох підйомах, тоді повернемося до Егля,
а затим поїдемо до Шателя на фініш перегонів.
Молодці!
Бен О'Коннор досі в пелотоні, незважаючи на свій біль.
Доїхати до фінішу для цього австралійця буде дивом.
Давай. Їдь, не зупиняйся, Бене.
Це жахливо. Бен О'Коннор відстає.
Бен О'Коннор хоробрий,
але як можливо крутити педалі з розірваним м'язом, ще й у горах?
Завтра підіб’ємо підсумки. Не зупиняйся, Бене.
Я фінішую. Мушу фінішувати. Я мушу фінішувати заради команди.
Я маю бути одним з тих, хто бореться за місце в п'ятірці найкращих.
Торік я фінішував четвертим.
Думаєте, я хочу бути останнім?
День крайнощів для команди AG2R Citroën.
Бен О'Коннор їде ззаду, намагаючись вижити.
А попереду Боб Юнгельс - у голові пелотону.
Він сподівається підняти бойовий дух команди.
Та очікує на перемогу в етапі.
Невелика група відкололася від пелотону,
спереду їде 36-й номер, Юнгельс.
Ну ж бо, хлопці. Одна група починає відриватися.
Давай, Бобе!
Давай!
Я мав чудовий настрій
і був дуже спокійним, а це завжди дуже хороший
знак.
Я можу їздити з найкращими. Це була дуже-дуже сильна група.
Тібо Піно, який два дні відставав, зумів увійти у відривну групу.
Їм тепер треба збільшити розрив.
Боб Юнгельс - не обов'язково найкращий горосходець, це точно.
Для Боба це не природно. Він не часто приєднується до відривної групи.
Я трохи підштовхнув Боба.
Давай, Бобе. Уперед!
Це твій шанс.
Гайда, Бобе. Їдь.
Добре, Бобе. Набирай швидкість. Добре, давай, хлопче. Уперед!
Боб Юнгельс виривається.
Ми були попереду
й відтоді думали, що все може закінчитися добре.
Гайда, на 20 секунд попереду інших.
Виграє той, у кого найкращий емоційний підхід.
Відрив значно збільшується на користь Боба Юнгельса,
для якого це одні з найкращих перегонів у житті.
Молодець, Бобе. Хочеш попити?
Це напій без кофеїну.
Дві. Дві хвилини десять секунд.
Потужна атака Тібо Піно, старт французького горосходця,
що прискорюється, намагаючись наздогнати Боба Юнгельса.
На останньому нинішньому виклику
він віднайшов ноги, яких йому бракувало на «Ла Супер Планш де Бель Фій».
Тібо зробив ривок.
Вирвався.
Завдяки такому неймовірному прискоренню Піно надолужив відрив від Юнгельса.
Піно відстає від тебе на хвилину 50 секунд.
На хвилину 50 секунд.
Мій спосіб перемогти - завжди досягати вершини самостійно.
Я маю перемагати в легендарних місцях.
Які змалку запалювали в мені мрії.
У мене є зв'язок з горами.
Біля підніжжя я малий, а на вершині - великий.
Для мене це єдині перемоги, які справді мають значення.
Ми бачимо класичного Тібо Піно на Тур де Франс
уперше після його травми два роки тому.
З більш ніж 37-секундним відривом
він може забезпечити своїй команді, Groupama-FDJ, перемогу в етапі.
Він бореться, правда?
Розрив і далі скорочується.
Боб Юнгельс за два кілометри від фінішу.
Гайда, 30 секунд!
Гайда, 30 секунд! Давай, Бобе!
Є 30 секунд. Давай, Бобе.
Давай, Бобе!
Раптом Жюльєн знавіснів.
Давай, Бобе, давай, Бобе! Уперед!
Він перейшов від підбадьорювання до крику.
Уперед!
У мене ледь вухо не відпало.
Тібо швидко наздоганяв.
Тоді я зрозумів, що можу й не виграти цей етап.
Тібо - серед найкращих горосхідців світу.
Піно все ще вірить, що може виграти. Усього 200 метрів між двома гонщиками.
Він близько.
Уперед! Прискорюйся!
Боб Юнгельс майже на місці. Він наближається до фінішу.
Ще 1500 метрів. Чи виграє він цей етап?
Їдь, червоний прапорець, там невеликий спуск.
Піднатужся. Давай.
Давай, останні пів кілометра. Ми зможемо!
Піно, який не втрачає віри, витискає зі своїх ніг останні сили.
Складно.
Давай, 300 метрів, Бобе. Не здавайся, чорт забирай, ми зможемо!
Ми виграємо цей довбаний етап!
Дідько.
Добре, Бобе.
Тобі вдасться, Бобе. Ти перемагаєш. Прямо до фінішу.
Давай, ти виграв. Перемога твоя!
Боб Юнгельс перемагає в цьому етапі через чотири години 46 хвилин.
Оце так виступив цей люксембуржець після героїчних сольних перегонів!
Так!
У нас вийшло!
Трясця!
Це емоційні американські гірки.
Трясця!
Молодці, хлопці.
Це було феноменально. Ще ніхто так швидко не крутив педалі.
З'явилося стільки емоцій.
Це досягнення мети, до якої прагне кожен.
У голові купа думок.
Я подумав про своїх батьків, які не могли це побачити.
Уже не плакатиму знову,
та я знаю, що там, угорі, вони пишаються,
що їхній син квітне та радіє.
Я пишаюся тим, що ми французька команда,
яка знову перемогла в Турі.
Тібо Піно, якого наздогнали й перегнали, зараз за 100 метрів до фінішу.
Чорт забирай!
Він навіть не другий.
Дідько.
Мрія французького горосходця зазнає краху.
Проте нині ми бачили колишнього Тібо Піно.
Він виклався на повну.
Це боляче.
Я не задоволений. Я... Я дуже не задоволений.
Коли я фінішував, відчув розчарування через програш.
Узагалі, ми з Юнгельсом їхали впритул.
Іноді важко витримати той тиск, який я на себе приймаю.
Коли все рік за роком йде не за планом, з цим важко жити.
Мені вже давно перевалило за 30.
Можна сказати, що я, на жаль, кочуся вниз.
Дуже шкода.
На крутішому схилі він би переміг...
Отакі ці перегони.
Немає сенсу сентиментально ставитися до колишніх знаменитостей.
Цього вже не існує.
Це суворий закон, сувора реальність перегонів.
Усе добре, Міш-Міше?
Молоді заміняють старше покоління.
Зараз команда цілковито зосереджена на загальному залікові.
Нема більшого католика за папу.
Наш час настане.
Бен О'Коннор, австралійський гонщик,
фінішує майже за пів години після Боба Юнгельса.
Але яку силу характеру він сьогодні показав!
Гадаю, на фінішній лінії
в мене були суперечливі почуття, бо для мене це посередньо.
Особисто мені досі боляче.
Ну але він переміг.
Чого ще хотіти? Тому...
от.
Я просто радів за Боба.
Жульєн підійшов до мене.
Було видно, наскільки це для нього важливо.
Відчувається,
що
з плечей команди спав тягар.
- За Боба й команду AG2R Citroën, гіп-гіп! - Ура!
- Гіп-гіп! - Ура!
- Ще раз, гіп-гіп! - Ура!
- Гіп-гіп! - Ура!
У цьому Турі команда не мала за що мною пишатися.
Після падінь та невдач.
Тому вчора я щонайменше міг боротися.
Однак біль надто сильний.
І брати участь у перегонах просто неможливо,
тож завтра я не їхатиму в Тур де Франс.
Це, по суті, головне.
Отож,
це не та казка, якої нам усім хотілося, правда?
Та й таке.
- Я тебе заміню. - Це заміна.
Та й таке.
Удачі!
Дякую.
Мені.
З перемогою Боба ми ухвалили правильне рішення в потрібний час.
Звісно, це означало, що Бен може поїхати додому більш спокійно,
бо його друзі підхопили естафету й досягли чогось дивовижного.
Нині у Високих Альпах пройде етап етапів Туру.
Наш план - виграти етап з Йонасом.
Тадея Поґачара самому не здолати.
Точно потрібна команда.
Треба якось його зачепити.
Сподіваюся, ви всі готові до надзвичайно важкого дня.
Не варто тикати ведмедя, а якщо тикнути Тадея Поґачара, він відреагує.
Треба терпіти те, чого інші не можуть. Ми мусимо.
Йонас Вінґеґор атакує!
- Уперед! - Ну ж бо!
Їх розносять по повній.
Переклад субтитрів: Данило Добровольський