Dělej, holka.
Co?
Kam to de?
Ano!
Jo!
Přesně! No konečně.
Je to tak.
Správci!
Nyní se blížíme k okamžiku, kdy se vrátíme ke svým pravým životům!
Už nikdy nebudeme muset žít pouze vzpomínkami na jiné místo nebo jiný čas!
Je nám jasné, že nevěřící se pokusí rozbít naše řady a zastavit Očistu!
Cože? Zastavit očistu? To ne!
Ale to se nikdy, nikdy nikomu nepodaří.
Nyní nadešel čas bránit naše zájmy!
Nadešel čas obětovat se pro věc!
Protože, zatraceně, my jsme jediní, kdo to vážně dokáže dotáhnout do konce!
Stojíte při nás?
Tři pět jedna, jste na místě?
Tři pět jedna slyší.
Když najdeme cíl, co máme udělat?
Nikdo na nikoho nevystřelí, nedám-li rozkaz.
Ano, pane.
Myslím si o tom sice svoje, ale zkusíme to po tvém. Co chceš dělat?
Promluvím s Genem a Jean.
S těmi šílenci? To je plýtvání časem.
Možná budou ochotní vyjednávat, a když nic jinýho,
koupíme aspoň čas Benovi a Jennifer, aby utekli dřív,
než se z nich stane Očista.
Tak dobrá.
Dali jsme jim na prdel, nemyslíš?
-Jo. Jako za starejch časů, co? -Jo, líp než za starejch časů.
Postavili jsme se CIA a vyhráli, bráško.
Jo.
Stydím se za to, že jsem tam chtěl dělat.
Choval jsem se jak náměsíčnej za denního světla.
A přitom jsem si vzal nejkrásnější, nejchytřejší a nejpošahanější
ženskou na Zemi.
Jo. Jsem starej striptér, co žije sám v rozpadlý ruině.
Hou, hou, hou. Když jsem si hrál na agenta, kdo vyčmuchal globální spiknutí?
Měl jsem kliku.
Kliku? Nevěděl to ani Pětka a to tam dělá celý roky.
Tys trefil do černýho. A nikdo ti to nevezme, brácho.
No…
-Taťka je doma! No tak. Pojď ke mně. -Ahoj!
-Báječně, to jsem rád. -Jo! Ahoj. Tati!
-Zlato. -Tolik lásky.
-Skvělý. -Počkej. Hele, co nesu. Sundej si boty.
Tak pojďte.
Tak sundej je.
-To je pěkný. -Co to máš?
-No! Tak co? Líbí se ti to? A kde je Lila? -Jo!
Co já vím. Taky nám nikdy nic neřekne.
Nevrátila se?
Ne. Nestůj tam jak tvrdý Y. Pojď dál. Musíš se najíst.
Ano, umíráme hlady, že?
-Ano! -Jo, no, můžu si
prosím, půjčit něco na sebe?
Jistě.
-U bratránka Ronnieho se něco najde. -Počkej.
O.
Proč u mě?
Ten smradlavej opičák moje kalhoty nosit nebude!
Takže ti nebude vadit, když ti nakopu zadek?
Jen pojď. Jen pojď, pojď se mnou.
Copak chcete?
Chlapce. A jeho dívku.
V pohodě. Běžte si pro ně. Ale nejdřív budete potřebovat povolení všech tady.
Kdepak, nemusí to být jednohlasné, Jeane. Jsme féroví,
takže se spokojíme s nadpoloviční většinou.
Jen plýtváme časem. Měli bychom je rozstřílet na cucky.
Nepomáháš mi.
Klasika.
Dovolte?
Všechno, co vám vypadne z pusy, musí být dokonalá perla, že?
Nedovolíte, aby vám někdo do něčeho kecal, protože jste typickej mužskej.
Ano, jsem muž. Stejně jako vy.
Co kdybyste se raději vrátili tam, odkud jste přišli?
Zřejmě vás nikdy nenapadlo vyslechnout si cizí názor nebo respektovat něčí přání.
Co to sakra plácáte?
Můžem se vrátit k mýmu bráchovi?
Jenže my vám toho kluka nedáme.
A nikdy neposloucháte.
Ale teď jsem vás zaujal, že? Odteď mě budete poslouchat na slovo, pane.
To bylo divný.
Tentokrát, můj chlapče, se dokonale shodneme.
Tak. Máš nějaký plán B?
Co to sakra bylo?
Rozhodně neúspěšný pokus o zmaření našich plánů.
Ne. Myslím tebe, kurva. Choval ses, jako bys spadnul z Měsíce!
Teď trochu přeháníš, Jean.
Myslíš?
Očividně toho muže znáš, Gene. Jak?
Na tom nesejde.
To si piš, že sejde!
Zkus se trochu krotit.
A proč si do prdele pískáš tuhle ohavnou písničku,
Gene? Dobře vím, že ji nemáš rád.
Něco je špatně.
Dostali tě, že ano?
Nevěřící.
Mlč už, Jean.
Ne, ty mlč. Takhle se mnou mluvit nebudeš, Gene Thibedeau! To já jsem tě zasvětila!
Rozhněváš naše přívržence!
To já ti řekla pravdu, sakra!
Cože?
Pravdu o Očistě! Beze mě by to byl jenom vystrašenej usmrkanej mamánek.
Ale…
Co se snaží dopsat dizertaci.
Co jsi zač?
Páni.
Zabil jste ji.
Vynikající postřeh, B.
Proč jste to udělal?
Jean nás zradila!
Je to vaše žena.
Byla. Už není.
Očista je větší než láska, moji milí věrní! Je větší než my všichni!
Ona přece založila hnutí.
Je rozdíl něco založit nebo mít koule na to dotáhnout to do konce.
Bez ohledu na cenu. Jean ale dostala strach!
Ještě někdo z vás tady se klepe strachy?
Dobře. Vraťte se na svoje místa.
Možná bude potřebovat nabrousit.
Všechno je normální. Je možný, že si poradili bez nás.
Není ti nic?
Svoje děti jsem neviděla sedm let, Pětko. Bojím se.
Čeho se bojíš?
Že mě nebudou milovat tak jako dřív.
Hele. Pro ně uběhlo jen pár hodin. Nic se nezměnilo.
Slibuješ?
Jo. Slibuju.
Tady jste.
Jsme.
Fajn. Jo, začínal jsem se bát.
Co je?
Co já vím. Ty… Chybělas mi.
Vážně?
Jo. Neměla bys snad?
Jo, já jen nevím, kdys to řekl naposled.
Jo. Omlouvám se ti.
Změní se to. Změní se spousta věcí.
Máma je doma!
Už mě můžeš pustit, mami.
Ještě chviličku.
Rozmačkáš mi obličej.
Proč pláčeš?
Jsem tak šťastná, že tě vidím.
-To my taky, že ano? Ano. -V pohodě?
Jo.
Pojď sem.
Jo, jo.
Pojď sem.
-Tak kde jsou všichni? -Tady to ale voní. Ahoj, jak se vede?
Hele, hele, hele, no tak. Boty.
Jo, promiň.
Proč seš vod hlíny?
Jo, tohle? Tady Allison a Claireinka mě musely vyhrabat z hrobu mrtvýho chrta.
Taky máte hlad? Já bych jedl, až bych brečel. Čau, rodinko.
Dlouhej příběh.
Ahoj.
Moc ráda tě vidím.
Já taky.
-Boty. -Ahoj.
Ahoj.
Ahoj. Klidně pojďte. Nestyďte se. Mám hroznej hlad.
-Vypadáš dobře. Tak jo, opatrně. -Jdeme, Pětko?
Já taky.
-Jo, hned přijdu. -Sundej si boty.
-Jsem tak ráda, že jsme zase spolu. -Jasně. Ty uličnice.
Pojď, přisunu tě.
Teda!
Rozumím. David jedna, nula, devět, devět, devět, šest, šest,
podejte hlášení velícímu důstojníkovi.
Tým je na místě a připravený vypálit na váš rozkaz.
Fajn, to nespěchá, Rambo. Nejdřív tam jdu.
To je absurdní. Možná máš svoje schopnosti,
ale ulice je plná těch šílených extrémistů.
A před chvilkou jim umřel jeden člověk.
Kdo?
-Jean. -S G?
S J. Manžel ji vykuchal jako pstruha.
Co?
Každý není na manželství stavěný. Vidíš?
Dal jsem ti šanci vyřešit tento problém. Selhals. Teď to zkusíme po mém.
Gene měl pravdu. Nenecháš si do ničeho kecat.
Až zahlédnete Bena, vystřelte.
-Co? Ne! -Co prosím?
Nedávno jsem ti zachránil zadek, sakra. Dlužíš mi šanci promluvit s ním.
Máš patnáct minut. Ale nemám tušení, jak se k němu chceš dostat.
Budu potřebovat tyčku a fixu.
Hej. Hej, ho, ho, ho! Hej, hej, hej! Co seš kurva drát zač?
Ne. Uklidníme se, ano?
Jdeš pozdě.
Exla mi kára, takže jsem to musel dojít pěšky.
Tomu říkáš zbraň?
Nic lepšího jsem narychlo nesehnal. Můžu se k vám přidat?
Jo. Můžeš s náma hlídat zadní část budovy.
Nikdo nesmí dovnitř. Najdi si flek.
Jo. Hele, musím se vychcat. Můžu použít hajzlík vevnitř?
Hajzlík vevnitř. Ne. Jean a Gene tam zakázali vstup. Najdi si kyblíček.
Jo, jasně. V pohodě.
Zaběhnu za roh.
Jak sem řek! Dovnitř nikdo nesmí, zmrde!
Bene! Bene?
Seš tady, Bene?
Viktore. Co ty tady děláš?
Musíš jít se mnou.
Neopustím Jennifer.
Fajn, pomůžu vám, ano? Vám oběma. Ale musíš mě vyslechnout.
Nestojíme o pomoc!
Promiň. Já… Nechtěl jsem křičet.
Co se to se mnou děje?
Hezké, viď?
-No, to jo. Moc pěkné. Ano. -Děkuju. Jo.
No, to je krása.
To je taky pro děti.
Neběhej tady.
-Podívej. -Opatrně.
-Jo, jo. To si vem. Ano. -To je legrační.
Pomůžeš mi v kuchyni?
Já vím.
-Tak honem! -Ozval se někomu z vás Viktor?
Možná našel Bena s Jennifer.
Tady.
Určitě by zavolal, nebo by nechal zprávu.
Takže jsme pohořeli? Kriste, my jsme fakt lúzři.
No. Ne tak docela.
Jo. Zástupce ředitele Ribbons je Správce. Stejně jako další agenti CIA.
Je tvůj šéf. Pětko.
Jo.
Ukázalo se, že hnutí Gena a Jean je větší, než jsme mysleli.
Musíme se k Benovi a Jenny dostat dřív než oni a zastavit Očistu.
Jo, ale nejdřív je musíme najít.
To je fakt.
Co ti je? Mlčíš jako ryba, Pětko. Co se s tebou děje?
Snažím se myslet, Luthere. Někdy bys to měl zkusit.
-Hele. -Hele, hele, hele, mírni se.
Jo.
-Ty sklapni. -Já myslím… Myslím, že seš vůl.
Dědoušek se nevyspinkal.
Mohli bychom toho nechat?
-Jo. No ták. -Ne, víte co? Nenecháme toho.
Pohořeli jsme. Došly možnosti.
Pětko, to bude v pohodě.
Nic nebude v pohodě.
Ou. Takhle s mou ženou nemluv, brácho. Ne u nás doma. Ne o Vánocích.
Fakt? Uděláš s tím něco, buřte?
Jo, nakopu ti tvou P-R-D-E-L, chlapečku.
Pán konečně vychodil první třídu.
Tak jo. Oba dva toho nechte. Ano?
Co to je?
Co je co?
Ta věc na zápěstí. Nesnášíš náramky.
To je lež.
Ne. Není, jeden jsem ti dal k Valentýnu a
tys ho vyměnila za vysavač, tak…
Dals jí ten náramek?
Odpověz na otázku.
Dělal jsem ho.
Pro ni?
No,pro tebe jsem ho nevyrobil.
Je mezi váma dvěma něco?
Diego.
To mě poser.
-Pane jo. Tohle bych od tebe nečekal. -To mě poser. To mě poser. Měl jsem
pravdu. Knižní klub. Celou tu dobu. Věděl jsem, žes mě podváděla s…
Nepodváděla jsem tě.
Teda ne, když jsi mě podezříval.
-Zmizíme? Zmizíme. Měli bychom jít. -Papapapapapapa.
Ne, seď, nikam nejdeme.
P, í, c, a, l jsi mou ženu?
Píchal se hláskuje P, í, ch, a, l.
Tak jo, musíš mě vyslechnout.
Ano? Ať to zní, jak chce, jenposlouchej.
Pětka a já… my jsme se ztratili v metru.
Ne v obyčejným metru. Je to uzel mezi alternativníma časovýma osama.
Jasně. A ty si myslíš, že ti to spolknu?
Říká ti čistou pravdu. Nemohli jsme najít cestu zpátky.
Jo.
Hledali jsme ji sedm let, Diego.
Jezdili jsme z jedný osy do druhý. Netušili jsme, co najdeme.
Taky nás honili, napadali, stříleli po nás.
Nepřestala jsem hledat cestu domů.
Byla jsem unavená. Nechtěla jsem už utíkat.
Tehdy se to stalo.
Miluješ ho?
-Diego, teď není… -Tak miluješ ho?
-Přinášíme vám nejčerstvější zprávy. -Hele, dospěláci. Koukněte na
Naše zdroje nám před chvílí potvrdily,
telku. Není to strejda Ben?
Že jedním z obyvatel domu je bývalý trestanec Ben Hargreeves.
-Hele, hele, hele,hele. -Hargreeves byl v roce dva tisíce
devatenáct odsouzen za Ponziho krypto-schéma a odseděl si čtyři
-roky v Avalonském nápravném zařízení. -Jejda, musíme jít.
V tuhle chvíli stále netušíme, jak jsou na něj tito ozbrojení demonstranti
-napojení. -Jo.
Místní policii se zatím bohužel nepodařilo navázat kontakt, takže nevíme,
jestli Ben Hargreeves drží v domě nějaké rukojmí.
Očista. Oba vás změnila, Bene.
Ale v co?
To nevím jistě. Ale vím, že jestli, jestli s ní teď zůstaneš,
bude to ještě mnohem horší.
Já ji neopustím, Viktore.
To je určitě táta.
Ne, nezvedej to!
Prosím! Prosím, nech mě to vzít! Koupím nám víc času.
Víc času? Víc času na co?
Táta tě chce zabít.
Ten chlap je otec roku.
Bene, poslyš.
Jestli odsud se mnou neodejdeš,
tak ti garantuju, že táta a jeho taktickej tým sem vtrhnou,a zabijou tebe
i Jennifer.
Ale já to nechci.
Mám strach, Viktore.
Já taky.
Chci jít domů.
Ne!
Kruci! Zvedni to!
To není dobrý.
Zacouvej do průjezdu, ať nejsme vidět.
-Hej, hej, hej! -Řekla zacouvej, ty debile!
Snažím se!
-No tak! -Co to?
No tak, ty stará pikslo.
-Co to zas děláš? -Šlápni na brzdu!
-Do háje. To dělám! Nefunguje to! -Panebože.
Krucinál. Co děláš? Neblbni. Do prdele! Tady chcípnem! No tak!
Čau.
Pro lásku boží, zabte je.
Kryjte se!
Sakra!
Hej! Zrovna jsem je vyměnil!
Šetřit na brzdách nebyl nejlepší nápad!
Jo, Diego, bojím se,
že ty keramický brzdový destičky
nebyly nejlepší investice.
Přestaňte kafrat a začněte konat!
A jak? Je jich na nás až moc!
Pětko, hopni sem, hopni tam a dostaň nás dovnitř.
Takhle, takhle už to ale nefunguje.
Musíš to zkusit.
Nejde to, chápeš?
Napodobím tvou schopnost. Uděláme to spolu.
Ne, ty s ním nic dělat nebudeš.
Sama dobře víš, že stejně skončíme v metru.
Tak zkus nemyslet na minulost.
Jestli hodláš něco udělat, teď je vhodná doba!
Jo!
Rodina tě potřebuje! Já tě potřebuju.
Doopravdy?
Co to je?
Co? Proboha, to je Ben.
-Pomůžu mu. -Zůstaňte, kde jste!
-Seš zraněnej, pojď sem. -Nic mi není. Jen… Hlavně ho nechte bejt.
To má bejt Jennifer?
Nech ho na pokoji!
Bene, prosím. Prosím, dovol mi ti pomoct.
Běž pryč.
Já to neovládám. Nechci ti ublížit.
Tady ostřelovač číslo jedna.
Mám na mušce náš cíl.
Co to dělá?
Vytahuje z něj Durango! Viktore, nech ho být!
Zachráním ho!
Došel nám čas, pane.
Vystřelte.
Zásah, pane.
Proboha.
Je to tady.
Je to tady!
Co to sakra bylo?
Očista. Je tu. Nebojte se!
Kurva
Panebože.
Bene.
Musíme to dostat co nejdál od Viktora.
-Co když to zraníme? -To je fuk.
Možná jsou pořád naživu.
Diego, ne!
Musíme se schovat.
Do prdele!
Allison, stůj!
A sakra.
Tak pojď, tady jsem! Tady jsem! No tak! Ú! Jo!
Správně, pojď si pro mě, ty krasavice! Čekám. Ú! Jo! Ú. Chci to vyprovokovat.
-Pojď si pro mě, zrůdičko! Dělej! Hej! -Proboha. Co to děláš? Hej! Tady!
Umím lítat, mimochodem. Bolí.
-Hej. Bráško. Jak je? Neboj se. Držím tě. -Nic mi není. Nic mi není.
A do hajzlu.
Tak nic. To nepude.
-Oční lasery? -Jo, jo. Miř na ty bomby.
Chtěli jsme, aby to vyrostlo?
-Pomoz mi. -Ne,vydrž.
Drž se dál, cucáku.
-Vždyť nás málem zabili, Diego! -Nesahej na mou ženu.
Začínám toho mít plný zuby.
Je to velký a strašidelný.
Tak jo.
Allison, co to děláš?
Jsem na řadě.
Allison!
Na co čekáš?
-Je to Ben. -Teď už fakt ne.
Allison, bacha! Ne!
Proboha.
Dělej, musíš vstávat. Dělej!
Tak jo. Jak chceš.
Vyber si někoho vlastní velikosti, ty obří srágoro.
Kde jste kdo? Mám ruku v jeho řiti.
-Jdem na to? -Jo.
Nefunguje to!
Přestane ta věc někdy růst?
Neperte se, když se chystáme umřít!
Nadělám z něj sekanou.
Je konec, Pětko.
Kruci.
Allison?
Allison!
Pořád dýchá?
Jen tak tak.
-Tady je. -Díkybohu, holka.
To mě poser.
Co teď?
Musíme odsud vypadnout a vymyslet, jak tu věc zabít.
Jdeme. Jdeme. Tak jo. Vstávej. Hodná, postav se.
Je čas evakuovat, pane.
Právě naopak. Je čas čelit nevyhnutelnému. Sbohem, Gary. Děkuji za tvé služby.
Proč jsem vydal rozkaz střílet tak pozdě?
Protože možná jste pořád chlap, co má dobrý srdce.
Jste patetický, sebestředný, zaslepený fanatik.
Máte vy vůbec představu, co jste proved?
Jo.
Ukončil jsem svět.
A to je dobře, má lásko.
Co jste zač?
Abigail.
Tos byla ty?
Nedals mi na výběr.
Ale proč?
Smrt byla moje pokání za stvoření něčeho tak smrtícího.
Tahle Očista…
Nestačilo ti vidět konec našeho světa? Proč jsi chtěl zachránit tenhle?
Protože bez tebe jsem byl příliš osamělý.
Nežádala jsem, abys mě oživil.
Udělal jsem to jen z lásky.
Ne. Reginalde.
To tvá pýcha.
Tvé činy měly mnohem větší následky, než sis dokázal představit.
Musela jsem věci konečně napravit.
Takže tos byla ty, kdo zmařil všechny moje plány.
Aby se Ben a Jennifer nesetkali.
Já se spletl.
A ty jsi to napravila.
Výborně, má lásko.
Výborně.
Stůj. Počkej!
MAXOVO LAHŮDKÁŘSTVÍ
Hele! Ty tam. Pojď sem.
Co je to za místo?
Benzínka. Co myslíš? Bistro.
Kafe.
A dvakrát pastrami.
Bon apetit.
Mohli tam dát víc zelí, nemyslíš?
Jo, mají to tak v lístku. Opakuju mu to, ale vůbec neposlouchá.
Pardon.
Nemůžeš za to.
Teoreticky ano.
Ou, o, to ti nebude chutnat.
Tak. Předpokládám, že v metru už se celkem vyznáš.
Alternativní verze stejnýho okamžiku?
Přesně tak. Divil by ses, ale jiným Pětkům to trvalo dýl.
Všichni jsme ty z alternativních časových os. Ale většina z nás už nápravu vzdala.
Nápravu čeho?
Rozbitá časová osa. Měla by bejt jen jedna.
Nechápu to. Já…
Rozhlídni se. Přijde ti to správný?
-Ne, ale… -Myslíš, že Einstein při zkoumání
relativity myslel i na tohle? Ani náhodou. Explodovala by mu hlava.
Tak jo. Co roztříštilo původní časovou osu?
Ne co, kdo. Dám ti tři pokusy, abys to uhodl.
To my!
Proč to vždycky zkazíš, žebro Pětko?
Proč?
Tím "my" myslí na rodinu, mý sourozence?
Ty tupce, jo.
Dá se to tak říct, jo.
Jedna dokonalá osa a ve chvíli, kdy vznikneme, bum!
Rozpad na nekonečný množství časových os v nekonečný časový smyčce.
Když chceme zachránit svět. Kolikrát, že už to bylo?
Sto čtyřicet pět tisíc čtyři sta dvanáctkrát.
To je dost.
Je jako Rain Man. Zbožňuje čísla. O, mimochodem, mrkni na zeď.
Všechny způsoby, kterými jsme zničili náš vesmír.
No, z vytrvalosti máme jedničku.
Musíme to napravit.
Snaha byla. Věř mi. Proto jeden z nás stvořil Komisi.
Chtěl odčinit rozbitý osy a vrátit se k jedný jediný.
Ale to vždycky selže, protože…
Problém je naše rodina. Proto jsme na věky věků odsouzení k ničení světa, jasně.
Bingo.
Promiň, musím zpátky k rodině a zabránit, aby se to stalo.
Fajn. Hodně štěstí. Nechceš si vzít na cestu žebírka?
-Díkybohu. Ahoj. Ahoj, teto. -Bála jsem se.
-Není nikomu nic? -Rychle, jdeme!
Všechno dobrý?
Claire! Postarejte se o ni. Mohli byste prosím všichni zůstat tady? Ano?
Tady. Jdeme, jdeme.
-Nech toho. -Ano, jistě.
-Dejte nám chvilku. Vydržte. -Klid!
-Dobře, dobře. Ale, ale kam jdeš? -To bude dobrý. Jo.
Tak jo. Pojď na gauč.
Jak porazíme věc, která pokaždý, když něco uděláme, ještě vyroste a zesílí a…
Neporazíme.
Je otázka času, kdy pohltí úplně všechno.
Takže další konec světa. Skvělý načasování. Jen co je pravda.
Čau.
Pětko.
Proč ses vrátil, bráško? Tady to jde k šípku.
Věřte mi, neplánoval jsem to.
Absolvoval jsem otevřenej, poučnej rozhovor sám se sebou.
Co?
My jsme důvod, proč se to děje.
Můžeš to rozvést?
Marigold, co infikoval naše matky a uspíšil naše narození…
měl nečekanej vedlejší účinek. Roztříštil časovou osu.
Rozpadla se na nekonečný množství alternativních os.
A všechny ty osy do sebe prosakujou. Tak se Správci dostali k těm artefaktům.
Do prdele. Gene a Jean nelhali. Jejich sny o jinejch osách byly pravý.
Takže se musíme vrátit do prvotní osy. Do doby, než vznikly ty ostatní.
Jsem jedinej, kdo je z toho hodně, hodně, hodně zmatenej?
Ne.
Ben se mi to snažil ukázat.
Jak, jak s tím souvisí Ben?
Jo, no, když jsem se z jeho těla v tom obchoďáku pokoušel vytáhnout Durango,
měl jsem vizi.
Ukázal mi původní časovou osu.
Chtěl tě zabít.
Nezabil. Odstrčil mě a zachránil.
Myslím, že mi chtěl něco říct. Že Očista není špatná.
Pokoušíš se naznačit, že ta věc, co ničí všechno, na co narazí, je hodná, jo?
Možná jo, já…
Myslím, že Marigold v našich tělech se musí spojit s Durangem uvnitř Očisty.
Tak se vzájemně vyruší.
A co se pak stane s náma?
Přestaneme existovat.
Jo, starej Klaus by nejspíš uvítal menší rekreační harakiri, ale zjistil jsem,
že sebevraždy už mě zas tolik nebavěj. Takže já nikam nejdu.
Vlastně nejde o to, že nás to jen zabije. Je to horší. Budeme vymazáni z dějin.
A co ostatní časový osy?
Nebudou moct vzniknout. Stejně jako my. Nikdo si to nebude pamatovat. Ani nás.
Ještě někomu se ten plán nelíbí?
Když přestanem existovat, co bude s našima rodinama?
Nevím jistě.
Počkat. Nelíbí se mi, kam to směřuje, Pětko.
Musí to jít i jinak, Pětko.
Bohužel.
Nerozčiluj se.
Lilo. Co kdybys svou rodinu vzala do toho svýho metra? Zachráníš je. A sebe taky.
To nemůže, Diego.
S tebou se já nebavím.
Je třeba zničit všechen Marigold, Diego. Když tu Lila nebude, až dorazí Očista,
začne to znovu.
Ještě, že o tom rozhoduje ona.
Jo.
Já zůstanu s mámou.
Claireinko.
-Ne. Ne, ne, ne. Musíš jít s Lilou, ano? -Zůstanu.
Ne. Radši tady umřu, než abych na tebe zapomněla.
Ne.
Claire.
Ty musíš přežít. Ano?
Chci, abys přežila a zažila všechny ty krásný věci, co tenhle svět nabízí, ano?
Zapomenu na tebe.
Ne. To nikdo neví.
Dobře? To nikdo neví, ale víme, že musíš odejít s Lilou.
Ne, nemůžu.
Poslechni maminku, Claireinko. Ze svý vlastní zkušenosti vím, že se to vyplácí.
Hej, poslouchej. Koukni na mě.
Já vždycky budu tvou součástí.
Vždycky. I když na mě zapomeneš.
Vždycky budeš moje nádherná, chytrá holka.
Ano?
Pojď sem. Mám tě rád.
Já tebe taky.
Stačí.
Už musíš jít. Musíš jít. Musíš jít, zlato.
Ne. Ne. Ne.
Vstávej. Svolej ostatní, jo?
Lilo. Lilo, stůj. Heleď. Nechci znít jako idiot.
Ale pokud má Pětka pravdu, neměla bys odcházet.
Má pravdu. Nesmíš odejít.
Tak sleduj.
Lilo.
Všichni za mnou, prosím!
-Už jdeme. Jo, dobře, ale… -Držte se mě! Dobrý?
Jo.
Prosím, co je?
Nic, drahoušku.
Lilo, nedělej to.
Držte se mě.
Tak pojď.
Rychle, rychle! Šala, šala, šala! Ty můžeš počkat tady.
Dělejte! No tak!
-Šikulka! -Prima. Dobrý?
Masi bas, povím vám to, až tam budeme.
A kam jedeme?
-Do bezpečí, andílku. Ano? -Jo, jo, neboj.
Lilo.
Jo, jo, neboj.
Co ten tady dělá?
Mohl bys je pohlídat?
Nesnaž se mě zastavit.
Lilo, prosím.
Nemůžu je tady přece nechat. Co když to nezvládnou?
Tak to nezvládnou.
Když pojedeš s nima, Lilo, všechno začne znovu. Neskončí to,
dokud všechen Marigold v nás nezmizí.
To přece nevíš.
Bohužel vím.
A ty taky.
Musíš je opustit.
Vlak za chvilku odjede! Co máme dělat?
Je mi líto.
Musíme jít, pospěšte si! Na co čekáte? Nastupte. Nastupte. Honem.
Všichni rychle dovnitř.
-Lilo, to nesmíš! -Pojeď s námi!
-Nemůžeš odjet. -Lilo!
Vrať se!
Neboj se, broučku.
Brzy se uvidíme, jo?
Lilo! Prosím! Mami! Lilo!
To nic.
Mám vás ráda.
Nenávidím tě, žes mě k tomu přinutil.
Já vím.
Vím.
Takže… co teď?
Musíme čekat.
Promiňte, kdybych věděl, že umřeme, tak bych uklidil.
No. Aspoň máš čistý prádlo.
To fakt nemám.
Vypadá naštvaně.
Jaks na to přišel?
Děti?
Jsou v bezpečí.
I Claire.
Bude v pořádku, že jo?
Jo. Naši se o ni postarají.
Nebude sama.
Tak…
Fakt to uděláme?
Tak jo, pohyb, pohyb.
Rychle. Jdeme.
Jdeme, mizíme.
-Padáme. -Dobře.
Ty okna jsem měl rád.
Dobře. Tak.
Možná bychom se mohli prostřídat a prostě zavzpomínat na naše oblíbený okamžiky.
Co?
-Fuj. Blé. -To není třeba.
-To je moc špatnej nápad. -Jo, příšernej.
To je příšernej nápad.
Jo. Beru zpět.
Dobře, tak co uděláme?
Asi se připravíme.
Jsi na to dost silná?
Jo. Snad jo.
Cítím to.
Tak jo. Co teď?
Teď počkáme.
Mrzí mě, žes odjel do Kanady.
Mě ne.
Jsem na správným místě.
Se svou rodinou.
Mělas pravdu.
Ne.
Vidím tě. Konečně tě vidím.
Nechtěla jsem tě ranit.
Já vím.
Pětko?
Nebojujte. Poddejte se tomu. Uvolněte se.
Štípe to.
Jo.
Je to prima, co? To zvládneme. Brzo bude po všem.
Dík, že jste mě vzali do ty svý pošahaný rodiny.
Budete mi strašlivě chybět.
Jsem rád, že jsme zůstali spolu.
S tanečkama je konec.
Třeba se ještě uvidíme.
To by bylo fajn.
Ještě bych chtěl říct, že vás mám rád, lidi.
I když jste všichni magoři.
Naser si.
Ve dvanácté hodině devatenáctého dne měsíce
prosince roku dva tisíce dvacet čtyři se nestalo vůbec nic neobvyklého.
Dalo by se říci, že to byl naprosto normální den.