PRVNÍ ROK
Kdybychom vystoupili, tak jsme ve správný stanici. Podívej se na to.
Nejsem přece blbá, ne? Na západ. Musíme na západ!
Já netvrdím… Proč má bejt furt po tvým?
DRUHÝ ROK
TŘETÍ ROK
Au! Au!
PÁTÝ ROK
HROMOKLÍN
Jó.
Haló?
Pomozte mi, jsem tady dole!
Pomoc! Pomozte mi!
Pomoc!
Kruci.
Prosím, prosím, prosím, prosím, prosím, prosím, prosím…
Ó. Nazdárek, dobrůtko. Pojď k mamince, broučku.
Ještě kousek. Malinkej, malej kousek.
Au! Au. Kuš! Kuš. Kuš. Sakra.
To přece nebylo třeba.
Že ne?
Záchrana Bena je práce pro vraha. Když vyhodnotíš proměnné,
šance na úspěch je nesmírně nízká.
Protože jediný proměnný, který znáš, jsou černá a bílá. Na světě je taky šedá.
A to je moje barva.
Jsi jiný než sourozenci.
Mám pocit, že ten druhý Hargreeves z toho měl strach.
I ty.
Jo, to měl. A dával mi slušnou čočku.
Tvrdíš, že nejsi jako on.
Máš šanci to dokázat.
Jsme tady.
Co to má bejt?
To je Očista, chlapče.
Moje monitorovací stanice zachytila otřesy o síle šest celých tři.
A epicentrum je tady.
Co to sakra je?
Pořád věříš, že ho zachráníš?
Tohle je jen první fáze. Jeho mysl byla unesena. Jeho tělo je pouhá nádoba.
Očista postupně převezme plnou kontrolu.
Měli bychom utéct.
-Co prosím? -Beze srandy.
Vyrazíme na jih a budeme žít na pláži. Vezmeme se. Jen ty a já.
Jasně. Máme tak kolik? Osmnáct babek?
Možná jsem si něco málo ulil na Kajmanech.
-Vláda ti všechno vzala. -To bych teď nechal být. Musíme se
dostat na Floridu. V Maiami znám pilota.
Poslyš. Co chceš, abych ti na to řekla?
Řekni ano.
Hned přijdu.
Ani se nehni.
Neboj.
Tady Alfa třicet devět. Balíček je na dohled.
-Rozumím. Viděli je. Kousek odsud. -Počkej. Dohoda platí, že?
Ano. Ale dochází čas. Pokud chceš něco udělat, pak to udělej brzy.
Haló?
Nezavěšuj.
Viktore? Jak´s mě sakra našel?
Nedá se říct, že byste se drželi zpátky.
Co chceš slyšet? Čtyři roky jsem byl v base.
Co? To ne, ty úchyle. Mluvím o, o zemětřesení o síle šest celých tři.
Je pořád s tebou?
To není tvoje věc.
Vlastně je, protože zhruba za osmačtyřicet hodin přijde konec světa.
Spíš za čtyřiadvacet.
Sklapni!
Děláš si prdel? Seš tam s tátou?
Bene, poslouchej mě. Něco se s tebou děje.
Říká se tomu Očista. Je, je to jako virus. Přebírá to vládu nad tělem a…
Blbost. Je mi skvěle. Nejlíp v životě.
No jo, tak jsem to myslel. Ať cítíš nebo vidíš cokoli, nesmíš tomu věřit, Bene.
Uvnitř tebe se něco odehrává a bude to pořád horší. A…
Opravdu. Něco se ve mně odehrává. Jsem šťastnej poprvý ve svým životě a vy se s
tím nedokážete smířit.
Bene! Snažím se ti pomoct!
Musíš se dostat pryč od Jennifer. Hned teď!
-Chceš mi pomoct? Nech nás bejt! -Bene!
Možná už je pozdě.
Bene, co se stalo?
Nic, s čím bych si neporadil.
ZVLÁŠTNÍ HOSTUJÍCÍ AGENT
Vážně si je můžeme nechat?
ZVLÁŠTNÍ HOSTUJÍCÍ AGENT
Samozřejmě.
Tys otevřel oči.
Pánové? Představím vás naší elitní jednotce.
Vítejte v sektoru R.
Sakra, jo. Na tohle jsem se těšil nejvíc.
To jsou oni.
Agent Parnell vám poví, jak to tu chodí.
Frank Parnell. Ale všichni mi říkají Bude.
Ahoj. Bude. Přejdu rovnou k věci. Potřebujeme vrtulník, fofrem.
Chci, aby někdo okamžitě uzavřel rizikovou oblast. A agenty v terénu!
Nenecháme kámen na kameni. Kapišto?
Jo, to tady neděláme.
A ten vrtulník?
Máme bílou dodávku, ale na tu potřebujete povolení.
Co kdybyste si našli židle a udělali si pohodlí?
Za chviličku dorazí oběd.
Co myslíš, vyplatí se to?
Asi jo. Jdem do toho. Zkusíme to.
Proč ne?
Možná by bylo lepší hledat Bena.
Teď jsme přišli.
Ty, Diego?
Víš jistě, že jsou to oni?
Jo. Jo, určitě.
Ale přece jsou to tajní. Brácho. Chápeš?
Watergate, Cuba, Bin Laden. To dělali oni.
Sleduj.
Jo. Spíš je to místo, kam, víš, jdou ti agenti na odpočinek.
Jsou to nejlepší z nejlepších.
Jo, přesně tak mě označil vedoucí klubu, když mě přesunul na nedělní ráno.
Zjevně boduješ na více frontách, vazoune.
Diego, nedělní ráno je pro největší žabaře. Tanga a manga.
Rozhlídni se. Tohle jsou Tanga a manga.
Ty tvoje předsudky mi náladu nepokazí, Luthere.
Fajn. Dělej, co chceš. Zkusím z Ribbonse vytáhnout něco o Správcích.
Myslím, že další krysu už nedám.
S pomerančovou kůrou chutná jako kachna na pomerančích.
Tušíš, jak dlouho jsme tady?
Hm, dlouho, našla jsem si šediny.
Ale ne na hlavě.
Podle mýho kalendáře je to šest let, pět měsíců a dva dny.
No jo. Než se naděješ, jsme doma. Ne?
Pokud nás tam nahoře nepobodaj, nezastřelej nebo nevyhoděj do vzduchu.
V některejch časovejch osách jsme měli kliku, že jsme přežili.
Jo, ještě neprdíme do hlíny, takže tak zle na tom nejsme.
Vzpomínáš na osu, co jsme tuhle našli? Tu se skleníkem.
Rostly tam jahody. Co s ní?
Víš, docela ušla. Žádní divočáci, ani tajná policie.
Napadlo mě, že bychom tam možná mohli zakotvit.
Vzdáváš to?
Ne, nevzdávám to, jenom…
Jsme tu skoro sedm let, Lilo. Zasloužíme si to.
Mít postel. Sprchu.
Na horkou vodu mě neutáhneš, kámo.
Ale jenom na pár dní. Neznamená to, že to vzdáváme.
Ne.
Dobře.
Mně se to nelíbí, Jean.
Já vím, že ne, Gene, ale mluvila jsem s Red Deerem. A ten jeho příběh sedí.
A ta písnička, co píská. Nesnáším ji.
Poslechneme si, co nám chce, ano? To nás nezabije.
Pane Muntzi. Páni. Jste dost daleko od Red Deeru.
No. Tohle bych si přece nenechal ujít.
O. Co myslíte?
Očistu.
-Ale my… -Ztratili jste ji. Slyšel jsem.
-Jak to krucinál můžete vědět? -Moji lidé už ji hledají.
Naši taky.
Povězte mi, jak vám utekla.
Zavřeli jsme ji do stodoly. Hlídali je strážní. Gene a já jsme v domě…
Tančili.
Zaslechli jsme křik. Než jsme doběhli do stodoly, už stihla utéct pryč.
S tím klukem s chapadly.
Výborně.
Co prosím?
Ten kluk je chybějící díl skládačky. On je zámek. A ona je klíč.
-Jste tajemnej jak černá díra a to se mi… -Gene. Mlč.
Buď nám povíte všechno, co víte, nebo vám nacpu ksicht do friťáku.
Ten kluk má rodinu, a pokud je ta jeho rodina
najde dřív než my, všechno bude v háji.
Tak…
Co kdybyste radši laskavě zavřel zobák a nechal ostatní pracovat? Zjistíme,
kde ta rodina je, a zastavíme je.
Když jedna spadne, žízeň opadne.
A zůstanou ti jenom dvě flašky piva na stěně.
Kristova noho, co to kurva je?
Vysmahni nebo tě spálím. Vypadni.
Ne.
Fuj. Hnus.
Ty musíš bejt Hromoklín.
Hodnej pejsek. Jo, seš hodnej pejsek. Ano.
Chceš mi dát pusinku? Ne? Hej. Mám pro tebe úkol,
Hromoklíne. Umíš aportovat, že? Jo, chci, abys aportoval člověka.
Jakýhokoli člověka, jo? Bez motorky a vousů nejlíp.
Rozumíš mi? Rozumíš, že jo? Jo? Přestaň.
Ne. Prosím. Prosím. Aport. Víš, co máš dělat. No tak.
Jsme tu správně?
Jo. To je ono.
Bylas tady někdy?
Ne, ne.
Vevnitř jsem nebyla.
-Takže jsi tady byla, Claire. -Jen v taxíku, mami. Vyzvednout
Klause. Mohla bys občas zklidnit hormon?
Později to probereme. Počkej tady.
Co chcete?
Otevři!
Táhni!
Neumíš se chovat?
Pardon.
Promiňte, hledám svého bratra Klause. Nevíte…
Dobře.
Klausi?
Klausi!
Kdo hledá, ten taky najde.
Takže Klaus je tvůj bráška?
Vidím, že krásu a blbost máte v rodině.
Jo.
Snažila ses.
Musel jsem Klause propustit. Ale jak jsem pochopil,
ty máš taky speciální nadání, takže bys možná mohla nastoupit
na jeho pozici.
Musím se zeptat. Nejseš domina,
že ne? Protože jestli tady někoho k smrti nesnesu, jsou to dominy.
-Ty, hovado! -Claire, ne!
To byla chyba.
Ty blbá krávo!
Víš, myslím, žes to vystihnul.
Nejspíš budu domina.
Co?
Ne, ne, ne, ne, ne!
-Šššššš. -Do hajzlu, do hajzlu.
A teď. Kde je můj bratr?
Příště si můžu vybrat srdce.
Hřbitov zvířat na Sycamorský. Zakopal jsem ho.
V jakým hrobě?
Co seš sakra zač?
Jsem herečka. Ty přizdisráči.
Neotesanec.
Mám tři v podobným věku.
Ta fotka je deset let stará. Už jsou dospělí.
Mají svý vlastní životy, vlastní děti.
To zní krásně.
Ani náhodou. Nesnáší mě.
První žena mi zdrhla už dávno. Teď řeším třetí rozvod.
Sakra, chlape.
Co se stalo?
Práce.
Když člověk dostane úkol, poslední co chce, je, aby někdo věděl,
kde je nebo co dělá. To se týká i rodiny. Neměli by mít strach.
Jo, ale…
Věděla, do čeho jde. Ne? CIA je velkej závazek.
Jasně, že jo. A děti se to pak časem dozvěděly taky.
Prvních pár let jim moje nepřítomnost nevadila. Pak už ano.
Všechno šlo postupně do kopru, chápete? Jako bych žil s cizíma lidma.
Jo, ale měl jste mise. Mohl jste cestovat po celým světě.
Všeho bych se vzdal.
Nekecám, ve vteřině, za to, abych mohl v šest hodin povečeřet s dětma.
Pomoct jim s úkolama. A po večeři si lehnout do postele vedle svojí ženy.
Proto teď dělám tady. Jen papírování. To se dá snýst.
Papírování?
Jo.
Já, já myslel, že jste elitní jednotka.
Synu. Jediná elitní věc na týhle jednotce je náš penzijní status.
Ale. Ne… Co třeba tamten chlapík? Tvrdil mi, že kdysi dělal na Castrovi.
Na Castrovi? Jasně, Larry Castro.
Falešnej olivovej král
Nizozemskejch Antil. Jo.
Tenkrát jsme si utrhli strašnou ostudu.
Jste Tanga a manga.
Nedělní ráno.
Musím se vykadit.
Tetičko, ahoj. To jsem já.
Dej mi prosím Lilu.
Co?
A kde je?
Tik. Tik.
Víš, jestli toho házení nenecháš, nebudeme mít v zimě žádný jahody.
Budeme jíst sníh.
Ne.
Ne co?
Nebuď divnej.
Bylo to divný?
Ne. A proto to bylo divný.
Čau, jak zní verdikt, muchacho? Našel někdo Bena a Jennifer?
To není tvoje starost.
Ale musíme je ochránit.
To ty potřebuješ ochranu.
Je načase odejít, muchacho.
Ale Gene.
Gene, Gene, Gene.
Teď v klidu projdeš zadníma dveřma a už se nevrátíš.
Provedl jsem snad něco?
Zkrátka se mi nelíbíš, tečka.
To je všechno?
Ano, v kostce ano.
No a co Jean?
Jean tady nerozhoduje, zato já jo.
A ona o tom ví?
Uděláš, co ti řeknu. Teď odejdeš.
Nebo ti rozstřílím čéšky na kaši.
To ne. To bych nerad.
Poslyš, Gene.
Moc mě mrzí, že nám to neklaplo. Vážně. Nelžu ti.
Polib mi.
Ztratil jste se?
Kriste.
Jo. Ztratil. Ale víte co? Všichni jsme ztracení.
Do jisté míry. Ne? My všichni hledáme smysl v měnícím se světě.
U ředitele ho nenajdete.
To je fakt.
Nevíte, kde jsou tu toalety?
Na konci chodby doprava.
Díky.
Sakra.
Můžu vám nějak pomoct?
Já…
Zjistil jsem, že tohle je rozbitý.
A já to docela umím s nářadím, tak mě napadlo, že bych to mohl spravit.
Na to tu máme lidi.
Fajn.
Odvedeme vás zpět k bratrovi.
Jasně.
To je všechno, Dereku.
Moment! Není sektor R ve sklepě?
Ano. Je.
Aha. Tak proč jedem nahoru?
Panebože.
-Co, co… -Proč?!
Co?
Zelený kód v sektoru R.
Pošlete posily.
Kde máš kalhoty?
-Musíme jít. -Proč?
Dlouhej příběh.
Tančils Ribbonsovi na klíně?
Trochu.
Támhle jsou!
Luthere!
Co?
-Jo, dělají to. -Pojď.
Luthere!
Helfneš mi, Bude?
Tohle je mý živobytí.
To by šlo.
Luthere!
Hej!
Jsme zpátky, brácho.
-Mizíme. -Jo.
Tudy.
Je pozdě.
Očistu nic nezastaví.
Ale! Někdo měl dneska kliku.
To ty tvoje oka.
Vynikající.
Spravila jsem ho.
Á, ten pohled znám. Vyklop to.
Dobře.
Co to je?
Rozbal to.
Kdes to sehnal?
Vyrobil.
Seš samý překvapení.
Chci tě potěšit.
Počkej, kam se chystáš?
Došel nám kovošrot.
Za chvilku jsem tam.
Jistě, lásko.
Kolik ještě?
Chvilku.
Dobrý?
Jo. Jo, dobrý.
Určitě?
Jo.
Neboj se.
Tak jo.
Do hajzlu.
Co to je?
To je můj rukopis.
To mě poser.
To je cesta domů.
To je ono. To, to je cesta domů.
Pětko?
Jo. Tady!
Našels tam něco?
Nic. Ne.
Támhle.
Dobře. Budeme tam hledat?
Jo, jasně.
HROMOKLÍN
Nikdo pro tebe nepřijde.
Musíš bojovat o právo na život.
Dokážeš to. Najdi bojovníka.
Najdi Brucee Leeho. Najdi… Umu Thurman.
Strejdo Klausi! Slyšíš mě?
Klausi!
Krucinál, Klausi, kde seš?
-Bože. Co když je… -Ne. Není. Jasný? Jenom toho
troubu musíme najít. Ano? Jdeme.
-Klausi?! Klausi! -Strejdo Klausi!
-Klausi? -Strejdo Klausi!
Klausi!
Jau.
Klausi!
Neslyšíš štěkat psa?
Claire, hele. Hele. Jdeme.
Klausi! Klausi!
Do prdele.
Kurva.
Bože?
Těsně vedle.
-Allison? Allison? Seš to ty? -Jo. Jo. Jo. Ano.
-Vážně a… Claire, ty jsi přišla. -Vylez ven.
Ahoj. Ahoj. Ahoj.
Vy jste mě hledaly.
-Jasně, že jo. Jasně, že jo. -Jak jste mě našly?
Slyšely jsme štěkot.
Díkybohu.
Chci…. Chci…. Chci odsud vypadnout. Šlo by to?
Jo. Jo.
Co to je?
Jo, vím, že si nedáváme dárky.
Ale…
Tadá.
Na oslavu sedmi let v týhle díře.
Do pytle. Nebudeš brečet, že ne? Je to jenom kafe.
Lilo, měl bych ti něco říct.
Dobře.
Co to je?
Cesta domů.
Je to šifra.
Jak dlouho to máš?
Nejsem si úplně jistej.
Jak dlouho?
Pět měsíců. Možná šest.
A, a neřekls mi to? Proč?
Ty víš proč.
Co to děláš?
Co si myslíš, že dělám? Jdu domů.
-Lilo, promluvíme si o tom. -Nemám o čem mluvit. Vracíme se domů.
Kam? Do další apokalypsy? Do rozbitý časový osy? K rozbitýmu manželství?
Mý manželství není tvoje starost.
Ve skutečnosti je. Lilo, strávil jsem s tebou posledních sedm let. Kryl ti záda.
Krmil tě, když ti bylo zle, objímal, když ti bylo smutno, takže jo,
je to moje starost.
Nebudeme o tom mluvit.
-Víš, jak mizerně ti bylo? -Ty nemáš právo rozhodovat o mým životě!
-Nedává ti, co potřebuješ. -O, a ty jo?
Seš tu šťastná. Poznám to na tobě. My oba.
Není to skutečný, Pětko! Tohle není skutečný!
Tak co to je?
Přežití.
A nic víc.
Mám děti, Pětko.
Který mě potřebujou.
A já zase je.
Já vím.
Ale netušíme, do čeho se vracíme.
Možná tam nic nečeká a tady máme aspoň jeden druhýho.
Klidně zůstaň. Já se vracím.
Co je zase tohle?
Co to…
To se nám vskutku nehodí.
Kde jsou řidiči?
Kryjte se!
Vlez do auta! Vlez do auta!
-Co se tam děje? -Nevystrkuj hlavu!
Nastartuj!
Jeď, jeď, jeď, jeď, jeď!
Jsi v pořádku?
Když jsi mě popadl, roztrhnuls mi oblek.
Pošli účet.
Nemohu soudit, jak tě viděl ten druhý Hargreeves,
ale nenakládal s tebou, jak zasluhuješ.
Této verzi mě je v tuto chvíli nad slunce jasné,
že máš na uniformu stejné nebo dokonce větší právo než ostatní sourozenci.
Za chvilku budeme v bance.
Nemůžu. Nedokážu to.
Můžeš vydržet ještě chvilku?
-Ne, zastav. Musím si lehnout. -Dobře.
Hned teď!
Neboj se. Držím tě.
Vydrž. Vezmu tě dovnitř.
Máme je.
Haló? Pomozte nám!
-Musím si lehnout. Hned. -Jasně. Lehni si. Zůstaň
tady. Já zkusím sehnat pomoc.
Zvoní to.
Devět set jedenáct, jak vám mohu pomoci?
Jennifer?
Haló? Mohu vám nějak pomoci?
Jennifer!
Jennifer.
Mám strach, Bene.
Pán to zjevně nepochopil.
Bože…
Jean! Jean!
Ne!
Přitom to mohlo být tak snadné.
Ozvěte se. Čekám. Jste na příjmu? Přepínám.
Máš jinou košili.
Na té druhé byl velký flek. Od omáčky.
Mentolová s čokoládou?
Co do tebe vjelo, Gene? Po mentolu máš běhavku.
Není od věci zariskovat. Čas od času. Má lásko.
Vůdci?
Jeden tým našel Bena a Jennifer.
Je načase vydat rozkaz.
Určitě?
Pusť píseň.