ZPRÁVY, KANÁL 9
Dobrý večer. Jsem Jessica Holmesová.
A já Dan Tenenbaum.
Dnes začneme naprosto senzačním příběhem z Kensington Wharfu.
A naše reportérka Bailey Stoneová už je na místě.
Je to tak, Jessico. A stojím tu se dvěma místními lovci krabů,
kteří dnes vylovili z moře možná největší oliheň, jakou kdy svět spatřil, uvidíte.
Můžete našim divákům popsat, co přesně se vlastně stalo?
Jasan, jo. Byli jsme venku na moři. Klasika. Vytahovali jsme kraby,
když tady Rolf řek, že drží něco fakt velkýho.
-Velkýho, jo. -Jo. Obřího.
-Jo. Jako zasraná velryba. -Ou.
Tak říká: Dělej, vytáhni ji!
Jo. Vytahoval jsem ji a vytahoval a vytahoval. Jo.
Jo, tahal, a než jsem se nadál, prásk. Sledujte! Obří oliheň!
Obří, jo.
Můžete nám říct, co se vám honilo hlavou, když jste tu oliheň uviděli?
Výbornej dotaz, řek jsem si, že mám hlad.
No, jo, byla doba oběda, víte.
Jo, chtěli jsme si dát hotdogy.
Dobrá, vraťme se k obří olihni.
Dane, Jessico, promiňte, nevím, co se právě teď děje, ale zdá se, že uvnitř té
olihně se něco hýbe. Nevím, jestli je to vidět i ve studiu, ale vypadá to, že tam
je… Já… Je to neuvěřitelné, ale myslím, že vidím tvář. Ano, ano. Jo, Hank oliheň
rozřízne, abychom zjistili, co se skrývá uvnitř.
No, moment, vydržte…
Dobře.
Co to kurva…
Povíš nám, co se stalo?
Očista.
V tuto chvíli máme jistě mnoho otázek. Co to je Očista? Kdo je tahle dívenka?
Kde se tu vůbec vzala? A co s ní teď vlastně bude?
Děkujeme ti, Bailey. Nyní je načase, abychom předali slovo Lise Kingové.
Tahle rodinka na baterky už ani není schopná někoho zachránit.
Na vteřinku jsme ji měli.
Kdo byli ti úchyláci s ledvinkama?
Zdálo se mi to nebo páchli jak mokrý ovce?
Kozy, řekl bych.
Možná lamy.
To je buřt. Proč ti říkali Nancy?
Jmenujou se Gene a Jean. Vedou ilegální organizaci zvanou Správci.
Orgie.
-Ne, žádný orgie. -Když se něco provalí,
vždycky je v tom sexuální kult.
Jo, na tom něco je.
Jsou to extrémisti, kteří věří, že si vzpomínají na jinou časovou osu.
Jo, a vzpomínají si zatraceně dobře.
Jo. Dokonce pro to mají název, Umbrella Effect.
Jak je to vůbec možný?
Na to se nám zatím nepovedlo přijít.
A k čemu jim bude Jennifer?
Super, taky víte hovno.
Tak co, dobrý? Jsi v pohodě?
Jo. Je mi naprosto skvěle. Díky tobě.
Ty… se zlobíš, že jsem ti zachránila život?
Vyjádřil jsem se jasně nebo ne? Žádnej Marigold.
A co jsem měla dělat, Klausi? Nechat tě umřít?
Já vím, ale takhle jsou celý ty tři roky snažení v háji.
Tři roky jsem byl čistej, ale tobě vyhovuje tohle, že jo?
-Co… O čem to sakra meleš? -Přece o tomhle. O našem parazitickým
vztahu, sestro. Věčnej babral a jeho svatá spasitelka.
Dokud jsem tady, nemusíš koukat na dno do tý prázdný jámy vlastního života.
Fajn. Dobrý. Víš co? Možná by ses mohl mírnit.
Ne, j, já myslím, že bych měl spíš přidat, protože dysfunkce je to, na co má
tahle rodina zjevně výhradní patent. Máme problém s taťkou, máme problém s taťkou,
závislost na chaosu.
Problém s mamčou, další problém s taťkou. Problém s protivným zmetkem. A ty.
No, i když z tebe mám pocit, že ses docela seberealizovala. Tak či tak.
Mám už plný kecky života a hrbení se ve vaší maličkaté bublince nadřazenosti.
Fakt? Takhle ty mi děkuješ za to, že se o tebe posledních pět let starám?
Řekl bych, že se ti to trochu plete, kočičko.
-Aha. -Kdo se staral o tebe, když odešel Ray,
co? Ostatní se na tebe vysrali. Kdo se staral o malou Claire, když jsi
obíhala všechny nejhorší konkurzy ve městě?
Myslíš, že jsem odvázaná z toho, že mám ve sklepě dospělýho chlapa,
co balí celej můj dům do bublinkový folie? Ty si myslíš,
že mě baví tahat tě z rejže pokaždý, když dopadneš na dno?
Na dno? Moi?
Neexistuje dno, milá slečno. Dno jsme zrušili. Jsem zasranej Mariánskej příkop!
-Ukážu ti to. Chceš? Ukážu ti to. -Víš ty co? Fajn. Fajn. Vrať se zpátky
do těch sraček, ze kterejch jsi konečně vylezl. Bav se. A počkej, jestli přijdu.
Moc rád.
Děkuju.
Vážně děkuju. Konečně zrníčko upřímnosti. Nádhera. Osvěžující.
Chtělas starýho Klause? Tak ho máš.
-Stůj, Klausi! -Klausi, co blbneš?
Dávej bacha!
-Uhni! Jdu. -Pozor, Klausi!
Tak, když už jsme se tady sešli,
chtěl by se mi ještě někdo z přítomných s něčím svěřit? Teď je vhodná doba.
Ne?
Vůbec nikdo?
Fajn, role padoucha už mě stejně nebaví.
Divadlo skončilo, takže co budeme dělat s Jennifer? Musíme ji najít.
V týhle plechovce nikam neodjedeme.
Řek, že jsem nejlepší. Řek to.
Opatrně.
Bacha.
Jasně.
Bene?
Co? Co mi chceš?
Už jsou tři. Měl by ses ohlásit kurátorovi.
Jasně. Těším se, až mu povyprávím, co jsem dělal. Překročil hranici,
vystřílel město, roztřískal Volkswagena. Supr nápad. Debile.
Tak jo.
Potřeboval bych dohledat Chryslera LeBaron. Asi osmdesát jedna. Hnědej.
Dřevěný boční panely. Někde z Novýho Mexika.
Křestní jméno majitele bude buď Gene, jako Golf Echo Nadace Echo,
nebo Jean. Julie Echo Alfa Nadace.
Víte, co je zvláštní?
Všichni ty lidi v New Grumpsonu.
Měli na sobě vojenskou výstroj značky Hargreeves.
Luthere. Celý to zatracený město patřilo Hargreevesovi.
Jo. Jako by Jennifer drželo v zajetí nebo co.
Proč je tak strašně důležitá?
-Tobě to nedošlo? Je jedna z nás. -Ne. To ne.
Dává to smysl. Proč jinak by na ni hráli to divadýlko?
Sy nás napálil. Nic, co mi řekla, neodpovídalo jeho příběhu.
Teď jsou oba v prachu, takže máme dvě špatný možnosti.
Buď půjdeme po těch Správcích, nebo hůř, hledat tátu.
Kriste.
Ani náhodou.
Rozdělíme se. Já a Lila pořešíme Správce. A vy ostatní tátu.
Ee.
Pojedu s váma.
Já budu hledat Jennifer.
Je lepší zůstat spolu.
Ne, není. Ten náš malej vejlet to potvrdil.
Na to, že se ti nikam nechtělo, seš podezřele moc nažhavenej.
Jste banda kašparů. Najdu ji sám.
Bene?
Neopovažuj se zmizet!
A zbylo jich šest.
Poslyš.
-Nancy mi říkali proto, že… -Všechno vím.
Co víš?
Sledoval jsem tě.
Večer.
Cože? Takže ty mě špehuješ?
Viděl jsem tě.
Bylas v kavárně s ním.
S kým?
Nehraj blbou.
S tím mrňavým Řekem. S, s knírkem.
Jsem ti k smíchu?
Jo. Seš. Fakt. Seš fakt k popukání.
Rozvrátilas děckám rodinu a směješ se.
Diego. Ten mrňousek… Ten mrňavej Řek je Pětka.
Jo, já i on totiž tajně sledujeme Správce.
Tys mi lhala? A, a, a k tomu děláš v přestrojení pro, pro CIA?
Proto jsem nic neřekla. Choval by ses jako pošuk, znáš se.
-Já se nechovám jako pošuk, odvolej to! -Myslel sis, že mám poměr.
Tohle je horší než poměr.
Dobře, lásko, sice bych to s tebou fakt
hrozně ráda rozebrala, ale máme na práci důležitější věci.
Protože je u CIA.
-A já jsem jenom blbej poslíček. -Ne, Diego.
Tak proč?
Prostě jsem potřebovala koníčka, jasný?
Něco jinýho než výměnu plín, matky v lihu a hodiny baletu.
Ty se aspoň přes den dostaneš z baráku.
Ale já trčím v tom nekonečným pekle na předměstí.
Bezva, že to vím. Že náš život je na hovno.
Tak jsem to nemyslela.
Myslíš, že mě baví rozvážet balíky, dokola,
každej den? Dřít se jako kůň.
Věř mi, mnohem radši bych někomu natrhnul prdel,
ale víš,
někdo musí udržovat v chodu manželství a ty to fakt nejseš.
Pomoz mi. Bene.
Ťuk, ťuk.
Nesu ti teplé šaty přímo ze sušičky.
Co? Co jste zač?
Já jsem doktorka Jean s J.
A já jsem doktor Gene s G.
Sama si rozhodni, kdo z nás je dominantní Jean.
A kdo je recesivní.
Co se sakra děje?
Jsem váš vězeň?
Ó.
Ne, jistě, že ne. Jsi náš host.
Hledali jsme tě tak dlouho, skoro celou věčnost, srdíčko.
Máme tolik otázek ohledně Očisty.
O čem to mluvíte?
Očis… A… Ou.
Chápu, jistě, v pořádku. Necítíš se. Máš za sebou velice traumatický zážitek.
Ta, ta banda darebáků… Oni se tě pokusili unést.
Ne, ne. Oni byli… Oni…
Oni co, srdíčko?
Inu. Díkybohu jsme tě stihli najít včas. Kdo ví, co se ti mohlo stát?
Chceš, abychom někomu zavolali? Mámě? Tátovi? Možná příteli?
Je to pryč.
Můj život. Všechno byla lež. Jsem oběť nějakýho špatnýho vtipu?
To nic, zlato. Už jsi v bezpečí.
Ne, hele, musím vypadnout.
Ne, ne, ne, ne, ne. Uklidni se, zlatíčko. Jean a Gene se o tebe hezky postarají.
Správně.
Na. Tohle ti trochu uleví.
Dej si.
Ujde, ne?
Ne každému zachutná alpačí mléko napoprvé. Ty potvory se špatně dojí.
Malý cecíky.
Jako…
Tady se schází knižní klub, Nancy?
Sklapni, Diego.
Ježiši.
Budeš řídit.
Určitě? Wandu?
Jo. Už mi na ní nezáleží.
Trochu táhne doprava, jo?
A nejezdi rychle, jinak upadne zbytek tlumiče.
Rozkaz.
Vítejte na ústředí Správců. Gene a Jean se nechávají poroučet.
Jean a Gene po sobě zametli stopy.
Zkus se soustředit, lásko.
Složky jsou pryč.
Minimálně to tak vypadá.
Zatímco se vy dva budete šimrat na bříšku, něco najdu.
Nic tu není, Diego.
Odešli narychlo, že?
Jo.
A?
A kdo spěchá, ten trousí, mamčo.
Vyklop to. Proč nemůžeš skákat?
Můžu skákat.
Akorát jsem…
Jo?
-Musíš skočit zpátky do sedla, Kemosabe. -Ne!
Ne!
Jejda. Kde to jsme?
Ve stanici metra.
Jo, to vidím, ty troubo, ale proč jsi nás sem vzal?
Věř mi, Lilo, nedělám to naschvál.
Od chvíle, co nám Ben říznul saké Marigoldem, končej moje skoky tady.
Hezký.
Ani ne.
Co je tam?
No…
Fajn, nejsme v New Yorku ani v Londýně.
Věř mi, takovým metrem jsi ještě nejela.
A kam jezdí ty vlaky?
V tom je ten vtip. Jel jsem na západ, vystoupil o stanici dál.
A skončil jsem ve stejným dni, ve stejnou dobu,
jenom v úplně jiný časový ose.
To zní zajímavě.
Jo.
Mapa! Ta by mohla pomoct!
Pokud ji přečteš.
Jednou jsem jela tokijským metrem s kulkou ve stehně, když jsem měla měsíčky,
tak horší to nebude.
Dobře, tak. Sever a jih. Tohle navazuje sem.
To mě poser, maj v tom bordel.
Východ. Jedem?
Diego na nás čeká.
Nuda! No tak, projedem se.
Já nemám chuť jezdit vlakem, dokud nám to nedocvakne, Lilo.
Nebuď posránek!
Zeptá se jí na to sama!
Super.
Strejdo Klausi?
Claireinko. Seš doma.
Co to děláš?
Já… Víš, ta telka se…
se už strašně dlouho seká. Nevšimla sis toho? Napadlo mě,
že ji zanesu do opravny televizí a nechám ji opravit. Ne, ne, ne. Pozor.
Dávej pozor na nohy. Šlapeš na sklo. Nesmíš se pořezat o sklo.
Byla to nehoda.
Ty peníze vrátím.
Strejdo Klausi,
ať už jde o cokoli, můžem si sednout a probrat to?
Vážím si tvojí péče, Claireinko,
a moc rád to s tebou proberu jindy, ale jde o to,
že, že strejda Klaus má za sebou
příšernej den, a, a nemůže…
Zkrátka zrovna teď nemá čas na povídání. Promiň.
Strejdo Klausi, ať tětrápí cokoli, pití to zhorší.
Ne, je pozdě.
-Není. -Je pozdě.
Ne, není.
Ale je. Odcházím.
-Prosím. Mohli bysme si spolu promluvit? -Ne, prosím. Uhni mi. Mohla
-bys mi už kurva uhnout? Hned! -Určitě to společně vyřešíme.
Odpusť mi, ale jak už jsem ti řekl, je příliš pozdě.
To je ale smrad.
Kriste.
Doktorka Jean Thibedeauová.
ZPRÁVA O PŘÍPADU OČISTA?
Očista.
Pojď k taťkovi.
Krása.
Hnus.
Milý deníčku. Proč pořád nosím obleky?
Co to děláš?
Sbírám drobky. Rozbitej automat,
skvrna na podlaze ve tvaru Austrálie a tři vyhořelý žárovky.
Moc hezký.
Jo.
Kde asi skončíme?
Tipl bych, že v bytě Genea a Jean. Stejnej den, stejná doba, jiná časová osa.
Jiná časová osa.
Já to věděla.
Netrefil ses.
Museli jsme skočit dopředu až ke konci světa.
Ne, ne, ne, nikam jsme neskočili. Nepohybujeme se vpřed nebo zpět časem.
Jenom do alternativních verzí teď. Tohle je byt Genea a Jean.
Tady už jsem byl. To je má apokalypsa.
Tvá apokalypsa?
Jo, původní časová osa. Trčel jsem tu čtyřicet let.
V týhle ose Viktor odpálil Měsíc a my ho nezastavili.
No jo. Tahle osa stojí za houby s voctem.
Dej mi chvilku.
Dalekohled?
Co?
Ty sis uprd?
K zemi!
Kdo se nás snaží zastřelit?
To já.
Kurnik. Musíme vypadnout. Pojď!
Počkej na mě!
Měla bych se víc hejbat.
Do háje.
Co děláte?
Našels něco, lásko?
Si piš, že našel.
Něco, co nám objasní případ.
Tak jo.
Ukaž.
Akademie Umbrella.
To těžko. V roce dva tisíce šest Umbrella neexistovala.
Jsme v jiný ose.
To bude jeden z artefaktů Genea a Jean.
Pokračuj.
Čtrnáctého října dva tisíce šest.
Počkat. Co se stalo čtrnáctýho října dva tisíce šest?
V ten den umřel Ben.
Náš Ben.
Slušná náhoda.
Rozebereme si to.
Z ničeho nic se objeví neznámej majitel čistírny.
A pošle nás do New Grumpsonu v Maine, abychom zachránili jistou holku Jennifer.
Ve městě vypukne amok.
Cestou pryč do nás vrazí auto a holku unesou dva samozvanci v kombíku. Teď.
V jejich bytě, v odpadcích najdeme cizí dokument,
co nějak souvisí s Benovou smrtí.
Takže…
Ať se s Jennifer děje cokoli, nějak to souvisí s Benem. Ipso fakto, trubky.
A podle vás jsem blbej jak troky.
Co je to sakra za případ?
Jistá tragická nehoda.
ŘÍČNÍ STEZKA JSTE ZDE!
Nazdar, Benjamine.
Syi? Kdes sakra byl?
Kde je má dcera? Našli jste ji?
Jasně, že jsme ji našli.
Jenže pak se nás místní lidi rozhodli rozstřílet na maděru.
Říkal jsem, že to bude těžký.
A taky, že je to tvoje dcera. Což je hovadina.
Nemá tušení, co seš zač. A kde, kde se tady bereš?
Mluvil jsi s ní?
Jo.
Jen chvilku.
Je moc milá.
Takže teď už to chápeš.
Co bych měl chápat?
Jak výjimečná dívka to je.
To je. Je s ní sranda.
Upřímně na ni nemůžu přestat myslet.
A kde je teď?
Unesli ji dva pošuci s… s… s ledvinkama.
Gene a, a Jean. Nebo tak nějak.
Dobře, teď mě dobře poslouchej. Tohle je extrémně nestabilní situace.
Chápeš? Buď mi můžeš věřit, nebo ne. Na tom nesejde.
Tak či tak je ve vážným ohrožení. A my ji musíme získat zpátky.
O co myslíš, že se snažím?
-Kde jsou tví sourozenci? -To je fuk, na ty nuly
zapomeň. Zařídím to sám, jsem…
Pomoz mi, Bene!
Ale, ale copak?
Co se… co se to se mnou děje?
To je ona. Pokouší se tě přivolat.
Co? Co to sakra meleš?
Říkal jsem ti, že je výjimečná.
I ty jsi výjimečný, Bene.
Jen poslouchej svoje tělo.
Ano? Ona tě potřebuje. Nemůže tam zůstat, musíš to dotáhnout do konce.
Máš k tomu všechno, co potřebuješ. Uvnitř sebe.
Ano? Teď zkus zavřít oči.
Zavři oči.
A poslouchej svoje tělo.
Použij svůj instinkt.
Jsi v pořádku, srdíčko?
Jo. To nic.
Pojď. Chceme ti něco ukázat.
A? Co je to za krámy?
Důkazy.
Důkazy čeho?
Toho, že svět, ve kterém žijeme, je jedná velká, nabubřelá lež.
Nejdřív to bylo jako sen. Jeden z těch snů,
kdy nevíš, jestli sníš nebo ne. Ale pak se najednou objevily artefakty.
Drobné střípky důkazů prokluzující časem a prostorem.
Důkazů o pravdivosti teorie o existenci mnoha světů.
Nazvali nás každým jménem, které svět vymyslel. Je to tak, Jean?
Šmejdi, šejdíři, šarlatáni.
Obviňovali nás dokonce z intelektuální nečestnosti.
Kdo přesně?
Kdo přesně? Pro začátek třeba akademické kruhy z Golden Mesy.
Naše pověst skončila v propadlišti dějin.
Definitiva je fuč.
Jenom proto, že jsme se odvážili nahlas říct pravdu o těch vzpomínkách.
Vzpomínkách na jinou časovou osu. Časovou osu, která nám přijde tisíckrát…
Pravdivější.
Já… já jsem učila na Harvardu a Gene pracoval na McArthurově.
Dobře. Ale jak tohle všechno souvisí se mnou?
Jennifer.
Ty jsi klíč.
Klíč ke zničení falešných časových os a nastolení té skutečné.
My jsme připravení, zlato.
Co musíme udělat? Jak ti můžeme pomoct, zlatíčko, provést Očistu?
Vy oba mi polibte prdel.
Pozor na jazyk.
Vy! Pomozte mi! Pomozte mi někdo!
Byli jsme na tebe hodní, drahoušku. Vzali jsme tě k nám domů.
Dali jsme ti alpačí mlíko.
Stará kamarádka by v tobě možná mohla probudit vzpomínky.
Mám pocit, že vy dvě se dobře znáte.
Ne.
Promysli to, zlato.
Zavři vrata, Rudy.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Počkejte, nezavírejte, prosím! Nenechávejte mě tady!
Pusťte mě! Prosím! Ne! Pusťte mě ven! Pusťte mě ven!
Opravdu tam chcete jít?
Jo. Jo, půjdeme.
Počkat.
Nechodíš na rodinný oslavy, nezavoláš,
nikdy nepřispěješ do rodinnýho newsletteru.
Ale seš tady a hrneš se za fotříkem?
Vo co de?
Já… Já jsem se zasek.
Jsem, jsem zaseknutej v nekonečný imaginární
hádce s ním. A mám pocit,
že, že se neposunu dál,
dokud mu konečně pěkně od plic neřeknu,
co si myslím.
Rozumíš mi?
-Jo. -Jenom, jenom bych vám ráda
připomněla, že když jsi s tátou mluvil naposled, zavraždil tě.
To se určitě nestane. Že? Teda, nejspíš nás vůbec nepustí do baráku.
Když nezabere zdvořilost, prostě jim vymluvím mozky do zdi.
Jdeme.
Můžu pomoct?
Jo. Vyřiďte laskavě Reggiemu, že ať už chce nebo ne, jdeme dovnitř.
Jistě, Allison. Prosím. Čekali jsme vás.
Luthere. Viktore, rád vás doprovodím. Tudy, prosím.
Co se krucinál děje?
Pevně doufám, že zas nemáte nějakou dohodu. Tys mu řekla, že přijdeme?
Ne. Nemluvila jsem s ním celejch pět let.
To to trvalo. Konečně vás poznávám osobně.
Ty musíš být Allison.
Tolik jsem toho o tobě slyšela.
Vážně?
Ano.
A Luther. Můj malý Kosmík.
Konečně ti mohu poděkovat za to, že jsi mě hlídal na Měsíci.
To nic.
Drahý Viktore.
Oba dva zbožňujeme hru na housle.
No, já ji spíš nesnáším, než zbožňuju, ale…
Pojďte.
A posaďte se.
Tak jo.
Je doma Reggie?
Ten nejspíš někde něco kutí. Zkusme se nejdřív trochu víc seznámit.
Do toho, nestyďte se. Šéf by se mohl namíchnout.
Čaj?
No to mě poser.
Vstávat.
-Quinne. -Klausi.
Jak rozkošné překvapení.
Myslel jsem, žes exnul. Ale ty zjevně umíš lítat.
Víš, celý to smrt, znovuzrození, smrt, znovuzrození, smrt je pěkně na draka.
Vypadáš dobře. Hezký vousy. Jsou tak robustní.
Děkuju. Ty vypadáš jako ta samá ujetá namistrovaná fetka, co mi dluží prachy.
-Jo. -Vážně? Jo?
Kolik to dělá, pět klacků?
Promiň, ale tolik hotovosti asi nemám.
Spíš čtyřicet.
Čtyřicet? Ne, bráško. Musel sis mě splíst s někým jiným.
Přičti si úroky za pět let, naskákalo to.
Au.
Počty mi jdou.
Hele, Quinne, poslyš.
Klidně tady můžeme trčet a dohadovat se spolu až do božího rána, ale myslím,
že oba víme, že já ty prachy nemám.
A i kdybys mi dal fůru času, neseženu je. Jasný? Kdybys někde v tom svým temným,
černým, pohanským srdci našel místo pro odpuštění, byl bych ti moc vděčnej.
Jo, nebo bych ti moh vydloubnout ty tvoje roztomilý vočička a pověsit si je
Ano, to bys asi udělat mohl. Nebo bys nám mohl ušetřit stres, energii,
kolem krku.
Bolehlav a čas a zabít mě rovnou.
No tak, kde máš bouchačku? Kdepak ji schováváš? V kapse, za pasem? Přiznej se,
-kde ji máš? No? -Sakra, dej pryč ty
pracky, úchyle. Přestaň!
Chováš se jak vzteklý štěně.
Vrr. Ne do obličeje.
Smažko vypatlaná.
A kurva, to mě poser.
V Canadě musí být zima.
Asi jo, teda, občas ano. Ale léta zas docela ujdou.
Luthere. Pochlub se mi. Čím se živíš?
Já jsem profi tanečník.
Tanečník?
-Jo. -To je úžasné.
Všichni se o sebe umíte postarat.
-Ale asi ne díky svému otci. -Slyším tě!
Můj šéf ochranky mě právě informoval,
že ta zapadlá víska New Grumpson v Maine neustále doutnáv v důsledku vaší
kolosální neschopnosti.
Reggie. Drahý, prosím.
Povězte mi všechno, co chci vědět. Nebo ponesete následky.
Ty první.
Hele. No tak.
Á. Je to pravda. Mělo mě to hned napadnout,
že všechna ta zkáza není přirozená. Ale jak?
Reggie. Stačí. Chceš se k našim hostům chovat takhle?
Hrozby a vyslýchání? Posaď se.
A všichni si promluvíme
jako civilizovaný druh.
Už asi víme, kdo v tomhle vztahu nosí monokl.
Čaj, drahý?
Ne, děkuji, drahá.
Pokud mohu být tak smělý a zeptat se, jak jste získali zpátky schopnosti?
Proč jste zničili městečko New Grumpson? A co jste udělali s tou dívkou?
No. To je trochu delší příběh, ale tenhle příběh začal,
když nás oslovil Sy Grossman.
To jméno mi nic neříká.
Taky bychom se chtěli na něco zeptat. Proč jsi pro tu holku postavil město,
nebo spíš vězení?
Její jméno je Jennifer.
A nedržel jsem ji ve vězení.
Pouze jsem ji chránil.
Chránil před čím?
Před vámi. Přirozeně.
Takže je jedna z nás.
Naštěstí ne. Ona není jako vy.
Vlastně je ve všech ohledech vaším dokonalým protikladem.
A krom toho má větší moc než máte vy všichni dohromady.
Hej!
Chceme mluvit o Benovi.
Ten tvůj dar je moc prima.
No…
Je to dar a kletba zároveň.
Dostal jsem dokonalej nápad, jak z tebe vytáhnout peníze.
Do toho, povídej, nenapínej mě.
Demente.
Je to v moldavštině. Z Moldavska, jo? Jenže je to zredigovaný.
O, bezva. Takže to nejde přečíst.
Ale je jasný, že dokument pochází z původní časový osy.
Říká, jak Ben umřel. Jo, a nazývají to "Případ Jennifer".
My přece víme, jak umřel.
Tak dobře. Povídej.
No. Byla to tragická nehoda. Ben, náš Ben umřel, protože jsme selhali jako tým.
Nikdo za to nemohl. A…
A co?
Allison, jak umřel Ben?
Byla to tragická nehoda. Umřel, protože jsme selhali jako tým.
Selhali jako tým.
Nikdo za to nemohl, ale mohli jsme za to všichni.
Ben Hargreeves ztělesňoval to nejlepší z nás.
-Ben byl Akademie Umbrella. -Ben byl Akademie Umbrella.
Co je tohle za pouťovej trik?
Pamatuje si kdokoli z vás, jak Ben doopravdy umřel?
Cokoli.
Já, já u toho nebyl.
No, já taky ne. Ale vy ostatní jo. Jeden by řekl,
že si pamatujete smrt vlastního bratra. Jenomže ne.
Co se tu krucinál děje?
Nedošlo ti to? Někdo se vám trochu povrtal v hippocampu.
Upravil nám vzpomínky.
Uznávám, že je to fascinující, ale ujišťuji váš,
že nemám nejmenší tušení, o co tady jde.
Myslím, že máš, starouši.
Promiňte,
spekulujete tady o činech úplně jiné verze mé maličkosti v úplně jiné časové ose.
I když zní to jako něco, co jsem udělal. Jo.
A je to.
Možná byl a možná nebyl jistý přísně utajený projekt.
S jistou tajnou zpravodajskou službou.
Experimenty s lidskou myslí. Mělo mi to dojít.
Psychologická válka byla v šedesátých letech
v kurzu. Byla to jen drobná zakázka. A neskutečně lukrativní.
Takže ty umíš vymazat vzpomínky?
Lidská mysl je otevřená kniha, mladíku.
Takže by měly jít i obnovit, že?
Se správnou technologií.
Kterou máte.
Samozřejmě.
Určitě tady někde bude.
Fajn, starouši. Vrátíš jim je. Všechny vzpomínky, co souvisí s Benovou smrtí.
Protože pokud jsi vymazal "Případ Jennifer", bude v nich stoprocentně
schovaný něco, co ti stálo za to zakopat to hodně hluboko.
Nic takového neudělám. Ale teď ji musíme najít dřív, než bude moc pozdě.
Reggie. Prosím.
Víš, jak je to náročné? Zabere to hodiny, dny.
Jakýkoli řetězec událostí byl uveden do pohybu, jedná se o tvoje dílo.
Je jedno v jaké osese to stalo. Pomoz jim. Prosím.
Co to je?
Co to bylo?
Nic, co bychom nezvládli.
To si piš.
-Nestřílejte! Ne! -K zemi!
Pohni se!
Škoda. Byli to moc dobří pracanti.
Jo, ale jejich smrt by všechno zkazila, drahá.
Udělali jsme, co bylo třeba.
Rozhodně, kocourku.
Možná je čas na kuřátko.
Připravím auto.
Teď se zakloň a uvolni se.
Jo. Jasně.
Musíme my všichni? Nestačil by jeden z nás?
Střípky vašich původních vzpomínek jsou skryté ve vašich myslích.
Jsou to neoddělitelné dílky větší skládačky.
Taky bych to chtěl zkusit.
Ale tys na misi nebyl.
Tenkrát jsem nebyl v týmu, ale teď už jsem. A stejně jako vy chci znát pravdu.
Výborně. Posaď se.
A co ty?
Ne, já se budu jenom dívat.
Já taky. Nezlob se, ale ke svý šedý hmotě tě nepustím.
Tak dobrá. Pomůžete mi.
Nějaký poslední slova, než mi táta zkapalní mozek?
Za ten knižní klub se omlouvám.
Fajn.
Víš, manželé mezi sebou nemaj mít tajemství. To je pravidlo.
Správně.
Už žádný tajemství.
Musíme si od sebe odpočinout. Přehodnotit náš vztah.
Počkat! Bude to bolet?
Zcela nepochybně.
Byla to tragická nehoda. Umřel proto, že jsme selhali jako tým. Nikdo za to nemohl,
ale mohli jsme za to všichni. Ben Hargreeves ztělesňoval to nejlepší z nás.
Ben byl Akademie Umbrella.
Byla to tragická nehoda. Umřel proto, že jsme selhali jako tým. Nikdo za to nemohl,
ale mohli jsme za to všichni. Ben Hargreeves ztělesňoval to nejlepší z nás.
Ben byl Akademie Umbrella.