Å nei.
Teppanyaki.
Pokker.
-Luther. Hva feiler det deg? -Beklager. Jeg er på vei.
Ikke noe dop her, med mindre du kjøper fra meg.
Nei da, jeg hadde familiegjenforening her i går kveld.
-Hold kjeft og kom deg på scenen. -OK.
Mine damer og herrer. Astronauten som har raketten som er så spretten.
En stor applaus for Romgutten!
Ja!
Jeg er tilbake!
Sy Grossman?
-Troverdig. Betaler faktisk skatt. -Det var som pokker.
Hva i…
-Går det bra, Mr. Fem? -Nei, det gjør visst ikke det.
Si til sjefen at jeg tar en egenmelding.
Når lærte gamlingen seg så heit dansing?
Nei! Nei!
Din jævel! Nei!
-Du vet ingenting! -Ro dere ned!
-Forklar meg hva i helvete som skjer. -Det er det vi prøver å finne ut av.
-Ikke se på meg, da. -Ingen skylder på deg, Luther.
Ikke se på meg, mener jeg! Jeg er motbydelig!
Du er i det minste ditt gamle jeg igjen.
Vi andre føler oss som om noen injiserte olje i årene våre.
Merkelig. For en gangs skyld føler jeg meg fantastisk.
Å? Tror du at du har problemer? Se her, da.
Vent. Nei!
Hei! Ikke innendørs!
Hva?
Hva faen?
-Unnskyld! -Oi!
-Skru det av!
Jeg vet ikke hvordan!
Sånn. Beklager det der.
-Vær forsiktig. -Hvordan får du det til?
Hadde aldri klart å forklare det.
Gi deg! Det tok meg flere måneder å finne originale lampetter!
Jeg driter i lampettene dine. Jeg vil ha svar, og det nå.
-Oi! -Herregud.
Ta det med ro, Viktor.
Slapp av, Kodiak Jack.
Det var meg.
Dere er for grunnleggende emo til å gjøre det som måtte til.
Derfor tok jeg en sjefsavgjørelse og helte marigold i saken deres.
-Hvorfor overrasker det meg ikke? -Det hadde du ingen rett til!
-Stol på meg. Bare takk meg senere. -Eller så banker jeg deg nå.
Å ja. Det hadde jeg likt å se.
-Hva er greia med halene? -Vet ikke. De trekker seg ikke tilbake!
-Hvorfor er den kald? -Spørsmålet er hvorfor du tar på den.
Glem halene mine. Har ikke følt meg så bra på årevis. Kanskje dere bare trenger mer.
-Vet du hva? Gi meg den. -Vent litt. Vent.
Klaus. Hvorfor er ikke du dårlig?
Skål for det ikke-eksisterende Umbrella Academy.
-Kanpai! -Kanpai!
Fordi én sakebombe er en for mye,
mens tusen av dem aldri er nok.
Du drakk den ikke.
-Nei. -Forstår du hva du har gjort?
Hei!
-Hei! Greit! -Hei! Bort!
Oi!
Kompis! Jeg bor her!
Dere er for opptatt av å leve livet med tapertankegang
til å forstå at det er bedre sånn.
Ikke din avgjørelse.
Gi meg én god grunn til å ikke få kreftene tilbake.
Vet ikke. Kanskje fordi vi fikk jorda til å gå under tre ganger.
-Og redda den tre ganger. -Det er høyst diskutabelt.
Glem å redde verden. Jeg har brukt fem år på å bygge opp et liv selv.
Et virkelig liv. Langt unna alt dette, pappa og fortida vår.
Og så måtte du ødelegge alt med én eneste sakebombe!
-Hør her. Jeg prøvde å hjelpe til. -Nei. Viktor har rett. Ingen ba om dette.
-Jeg kunne ha mista jobben. -Gjorde du det, da?
Nei, faktisk ikke. Sjefen flytta meg fra brunsjbufféen til den travleste perioden.
Og neste helg har jeg oppdrag i Atlantic City. Men likevel!
Kom igjen, Allison.
Du kan vel ikke si at du ikke er litt glad for å få tilbake kreftene etter alle år?
Hvorfor det? Hvorfor skulle jeg ønske meg kreftene tilbake?
Kanskje du kan rykte deg ut av de kleine vaskemiddelreklamene
og endelig rykke opp fra B-lista.
B-lista? Unnskyld meg.
Jeg er ansikt utad for en nasjonal reklamekampanje,
noe jeg skapte ut av ingenting,
mens du spilte backgammon med Bernie Madoff.
-La ham høre det. -Jøss.
Greit. Klaus. Gi deg, Klaus.
Min bror. Det er ikke for sent for deg å bli med på dette.
-Skjer ikke, sier jeg jo. -Hvorfor ikke?
Med krefter må du kanskje ikke leve som menneskelig babykopp.
Hæ?
-Det ene fører til det andre her. -Til hva?
Krefter, spøkelser, dop, sex og glemsel.
Det er som stor røre med fæle ting, og jeg vil ikke bli den gamle Klaus igjen.
Jeg liker denne versjonen. "Han samler på rabattkuponger.
Sparsommelig, anstendig og pålitelig.
Og viktigst av alt er han en Klaus som Claire liker."
Som hun stoler på og ser opp til.
Dere. Ben ser ikke helt bra ut.
Kom igjen.
-Det går bra. Må bare legge meg. -Vi får ham dit og legger ham ned.
-Hva skal vi gjøre? Ringe 911? -Nei, nei.
Ikke noe purk!
Vi må dra tilbake til renseriet og få mer informasjon.
-Enig. Jeg kjører. Kom igjen. -Vi må få ham ut herfra, raskt.
-Pass på tentaklene. -Hvordan er det det ser ut her?
Du. Går det bra?
Nei, ikke egentlig.
Skjønner. Kom, så finner vi ut av dette sammen.
Kanskje du skal skifte først?
Akkurat, ja.
Bare la meg…
Ser ut til at Sy har forduftet.
-Eller at noen har tatt ham. -Du sa jo at han var i fare.
Se på dette. New Grumpson i Maine.
-Hva pokker er i New Grumpson? -Kanskje Sys datter, Jennifer.
-Kanskje det var dit renserieieren stakk. -Eller kanskje alt bare er en stor felle.
-Det fins bare én måte å finne det ut på. -Ja, for pokker. Biltur.
-Seriøst? Skal vi gjøre dette? -Ja, for pokker.
-Du husker at vi har tre små barn, sant? -Lila.
I dag er det onsdag.
Tvillingene skal i hageklubben og Grace på turn.
-Onkel Lenny kan hente og bringe. OK? -Ja, men vent. Det er ikke poenget.
Det er poenget. Jeg tilbringer hvert ledige øyeblikk med familien din.
-Og jeg klager aldri. OK? -Du klager hele tida.
OK. Men hør her. Dette er familien min.
-Jeg har bare ett ekstra undertøyskift. -Du klarer deg.
OK? Og så vil jeg at du skal bli med meg.
Onkel Lenny, altså?
Bare du og jeg. Som i gamle dager. Uten barn.
Ingen unger.
OK.
-Hør her! -Biltur, altså?
Første oppdrag på lenge, baby!
-Vi er tilbake. -Bilen.
Flytt deg.
-Inn! -Jeg sitter foran!
Inn!
-Hvorfor roper du? -Første oppdrag på lenge!
Hold kjeft!
Sett deg inn og skru på varmen.
-OK. Greit. -Nå gjør vi det.
-Første oppdrag på lenge! -Hvorfor er du så høylytt?
Ja!
Ja, for pokker! La oss drepe kjerringa!
Dette er et redningsoppdrag.
Akkurat, ja. Beklager.
-Herregud. Kan du skru av den sangen? -Går ikke. Knappen sitter fast.
EN TIME SENERE
TRE TIMER SENERE
-Kan du bytte sang, Diego? -Jeg kan ikke!
Herregud, det lukter ramt.
Hva? Liker du ikke kombuchaen min med grønnkål, kiwi, gulrot og kål?
Den gjør godt for sjelen og gjør underverker for tarmene.
Diego?
-Sving inn til siden. -Går ikke. Vi er så godt på vei.
-OK. Jeg kaster opp. -Sving av. Jeg må tisse.
Vil du ikke ha en slurk av denne potente eliksiren? Kjempegod.
-OK. Her. -Å nei.
-Du vet hva det er. Bruk den. -Ikke tisseflaska.
Hæ?
-Sving av. -Vi holder oss til reiseplanen.
-Åpne vinduet, Fem. -Åpne vinduet.
Herregud!
-Åpne det! -Vær så snill!
Hva i… Ødela du vinduet, mann?
Du sølte ut kombuchaen min!
Hei!
Hold det inne, folkens!
Kjør inn til siden!
Vi er jo så godt på vei!
For faen, da!
Greit. Nå holder det. OK?
Ikke noe mer krangling!
Og ikke mer spying. Og ikke flere krefter. OK?
Ikke før vi kommer til Maine. Vi skal finne jenta der.
Etter det går vi tilbake til vårt vanlige liv. Er det forstått?
-Er det forstått? -Ja.
Bra.
-Engangsklut? -Vi er tomme for babykluter.
Her. Vær så god, kompis.
Hvor skal han?
-Hva skal vi gjøre nå? Snu? -Nei. Ikke når vi har kjørt så langt.
-Bare 13 timer igjen til New Grumpson. -Herregud.
Jeg tror at hun er utro.
Lila, altså.
Hun drar ut om kvelden.
Hun drar ut, og så lyver hun om det.
-Hun er jo med i den bokklubben. -Hva slags? En bokklubb med to, da?
-Hva snakker du om? -I går kveld fulgte jeg etter henne.
Hun var på en kafé med en fyr.
En jævel med en nifs bart, som så gresk ut.
-Var barten nifs? -Å ja.
Skikkelig sjuskete. Syltynn. Skjønner du?
Diego. Uansett hva dette dreier seg om,
så stol på meg. Det er ingenting.
Dere har både hus og familie.
Bare en idiot ville kasta bort det. Lila er ingen idiot.
Skal jeg bare late som ingenting, da? Ikke si noe?
Det hadde vært det rette. Begrav det. Dypt ned i jorda.
Dekk dritten med betong.
Du er en god bror.
INNBYGGERTALL: 515
Ingen oppslag på Sy Grossman eller Jennifer Grossman.
Vi ser oss rundt. Er hun her, finner vi henne.
Derfor gjør man rekognosering, idioter.
-Hvorfor sier du det? Vi er ikke A-Team. -Sier du det?
-Du kunne ha lurt meg. -Vi har iallfall et team.
-Hva skal det bety? -OK, alle sammen.
-Se hit og smil! -Hva?
-Nei. -Smil!
Vet dere hva? Drit i dette.
Det går greit med et par, men alle sammen? Dere er siklende, uutviklede småunger.
-Jeg drar til takleiligheten min i byen. -Den takleiligheten tilhører staten nå.
-Hold kjeft, Luther. -Greit.
-Stakkars Benarino. -Vi får det bedre uten ham!
Han har rett.
La oss dele oss og lete etter jenta.
-Jævla herk! -La oss være diskré.
Finner dere henne eller renserieieren, gjør dere ingenting alene.
-Kjenner ikke beina. -Vent på teamet.
-Milde måne. -Som hånd i hanske.
Som hansken til O.J.
Her. Du har ansvaret for Wanda. Ikke dra noe sted uten oss.
-Du vet at du vagger, eller? -Ja. Jeg prøver bare å gå som deg.
La oss bare finne Jennifer og stikke herfra.
-Bruke en av knivene… -Lykke til. Ikke bli drept.
Den første julen englene sang
For noen stakkars hyrder
Over markene sangen klang
Der deres sauer var
På en kald vinterkveld
Som et stort alvor bar
Jul, noël
Ja, han er født, kongen av Israel…
Vær så god.
Første gang i New Grumpson?
Ikke ta det ille opp, men jeg har ikke kapasitet til snåle småbygreier nå.
-Ikke bry deg om ham. Han liker å prate. -Hæ?
Gary. Lederen i Rotary-klubben. Du hadde ikke trengt å være så frekk.
Nei, men da hadde han fortsatt snakka til meg.
Kompis. Nå skal du få høre en liten hemmelighet her.
Dette er ikke den typen sted der kunden alltid har rett.
Det er den typen sted der kunden ofte tar feil.
Og når han er frekk, får han kokende væske i skrittet.
Den oppførselen din suger. Hvor er sjefen din?
Uff da. Dårlig trekk.
Ikke bare er jeg sjefen, jeg eier også stedet.
Er du bekymret for at noen truer deg, så ringer jeg gjerne politiet.
-Så kan de finne ut av det. -Ingen purk. Det trengs ikke.
Da foreslår jeg at du er hyggeligere mot Gary. Han er sheriffen i byen.
Selvfølgelig.
DOTTIES ANTIKVITETER
Jøss. Snakker om godt gjemt perle.
Sloan hadde elska dette stedet.
Oi!
Se på håndverket, da.
Du… Det er godt å se deg. Jeg er så glad for at det går bra med deg.
-Ja. Det er ei stund siden sist. -Ja.
Du tenkte ikke på å ringe, eller…
Telefoner kan både ringe og motta samtaler.
-For all del. -Hør her.
Du gjorde det du gjorde. Jeg skjønner. Du fikk Claire og Ray.
Og alt løste seg for meg også. Jeg er lykkelig, liksom.
Men vi er ikke venner.
Og det suger, men… det trenger ikke å være noen stor greie.
Vi sender til hele Fastlands-USA.
Å! Så flott. Takk.
Pynt hus og rom med kristtorngrener Fa-la-la-la, la-la-la-la-la
I jula er vi glade, det er det vi mener Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Vi kler oss opp, livlig og fine Fa-la-la, la-la-la, la-la-la
Synger den gamle julesangen Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Det gamle året svinner raskt hen Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Ønsk det nye år velkommen Fa-la-la-la-la, la-la-la-la…
Da har jeg gaver til Grace og tvillingene.
-Vil du ha en? -Nei takk.
Bryr oss ikke om vind og vær Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
ELSKERNE
Herregud. Det er åpenbart, da. Jeg har ikke fått meg noe på månedsvis.
Tårnet.
Tap av selvkontroll.
Kom igjen, baby. Gi meg et godt…
Pokker!
Døden. Herregud.
Greit. Det er nok tarot for i dag. Vi lar det være med det.
Kom igjen. Hvor er de, da?
Hei, gamle venn.
Nei. Ikke i dag.
BUSSHOLDEPLASS
Det har vært et par tøffe dager for meg.
Eller år, da. Men det unnskylder ikke at jeg tok det ut på deg.
Alle har hatt et par tøffe år nå. Hva er så spesielt med deg?
Jeg havna i en liten… internasjonal nettsvindelgreie.
Herregud. Du er SparrowBit-fyren.
-Jeg så deg på nyhetene… -Demp deg.
Du er et skikkelig rasshøl, du. Hvordan fikk du folk til å tro på svindelen?
Det var ingen svindel.
Krypto er ikke uten risiko,
men hvordan kan du sette en pris på virkelig økonomisk frihet?
Jøss. Du tror virkelig på ditt eget pisspreik, du.
Gi deg. Alle vil jo bli mogul i eget liv. Vil ikke du?
En gang hadde jeg lyst til å reise fra byen og se hva som fantes der ute. Men…
…det toget har gått.
Jeg kjøpte dette stedet. Leia er lav. Onkel Gary er snål, men han er familie.
-"Familie"? -Han er steonkelen min.
Har oppfostra meg siden jeg var seks. Foreldrene mine døde da jeg var liten.
Oi. Nå ble jeg alvorlig her.
Nei.
Jeg skjønner. Jeg hadde heller ingen vanlig familie.
Når kommer bussen igjen? Ikke at jeg har det travelt eller noe.
-Bussen har ikke stoppet her på år og dag. -Hva?
Jeg beholdt skiltet for turistenes del. De venter og blir sultne, så kommer de inn.
Imponerende. Jeg kunne hatt bruk for deg i SparrowBit.
Er det marked for erotisk dansestudio i en by på denne størrelsen?
Tviler, Luther. Kan vi bare stikke herfra?
Ja, bare gi meg et øyeblikk. Dette stedet er ei gullgruve.
Unnskyld?
Kjenner du tilfeldigvis en ved navn Jennifer Grossman?
Det kan jeg ikke si at jeg gjør.
-Unnskyld meg. -Ja. Beklager.
Den lysende jula venter vi på Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Slå på harpen og syng med, nå…
Blink. Bare… blink.
Har du begynt å gjøre knipeøvelsene offentlig, nå?
Prøver bare å holde meg smidig og ikke få dyp venetrombose.
-Det må du passe deg for på din alder, ja. -Hva vil du, Lila?
-Jeg ville bare takke deg. -For hva da?
For å ikke ha avslørt meg foran idioten av en ektemann jeg har her forleden.
Det er standardprosedyre.
Hvor bekymra tror du vi trenger å være for denne renselsesgreia?
Vanskelig å si. Før trodde jeg at Vokterne var 90 % tullprat,
men siden jeg ble dopa ned med tvilsom marigold
og skyter laserstråler fra øynene, gir jeg dem 50 % sjanse.
Etter dette drar vi og finner Jean og Gene.
-Diego. -Hva snakker dere to om?
Vi prøver å finne ut hvilken juledrikk vi skal kose oss med.
Og?
Det blir vingløgg for min del og eggetoddi til damen.
-Du hater jo eggetoddi. -Jeg prøver nye ting.
Ja, det gjør du vel.
Den alven.
-Han stirrer rett på oss. -Hvem?
Alven der borte. Han har stått og stirret på oss.
Hvor mye vin har du drukket? Ikke vær så rar.
-Stol på meg. Det er noe muffens med ham. -Kanskje han liker deg.
Se på lampetten!
-Ikke nå, Luther. -Akkurat som den hjemme.
Som Lila ødela med laserøynene. De er vanskelige å finne.
Hva gjør hun?
Fa-la-la, la-la-la, la-la-la
Uten å ense vind og vær
Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Pokker.
Dere?
Kom, så stikker vi!
-Det er to her! -Løp!
Allison!
-Nå må vi stikke! -Kom!
Hva skjer?
Det må være Sy, renserieieren. Han lurte oss!
Diego!
-Hva er det som skjer? -Vi må få deg i sikkerhet.
-Slipp meg! -Du hørte hva hun sa. Slipp henne.
-Lila, bruk øynene dine! -Jeg prøver!
-Hvor i helvete er Fem? -Jeg vet ikke!
-Kom igjen. -Nei! Slipp meg, sa jeg!
Ikke skyt!
-Hold dere rolige. -Onkel Gary, hva er dette?
Det går fint, vennen. Vi er her for å beskytte deg.
Fra hva?
Jeg forklarer alt senere. Bare kom deg vekk fra ham.
Hva er du?
-Det går bra. Du kan stole på meg. -Ikke hør på ham.
Bli med oss.
Ikke gjør det.
Nei!
Husk det. Vi kan ikke skade jenta.
De er på vei østover langs Main Street.
Hva faen?
Hva…
Hvor er alle sammen?
Det er samme dag.
Klokka er det samme.
En annen tidslinje.
Hei! Ta det med ro. Jeg går ut. Du venter der.
-Nei. Du blir, så går jeg. -Nei. Du blir. Jeg går.
-Ikke si hva jeg skal gjøre! -Bare la meg ta mine egne valg nå. OK?
Jeg har laserøyne, er sterkere enn deg!
-De funker ikke, engang! -De kommer til å funke!
Kan jeg ikke få gjøre noe selv?
-Du gjør aldri noe uten at jeg ber om det! -Tar søpla!
-Dette handler ikke om deg! -Bli!
Hør på meg for en gangs skyld, for pokker!
Så du det?
Ja!
Seriøst? Måtte du overgå meg sånn?
-Det stikker litt, altså. -Kom igjen.
Herregud.
Jeg er et fantastisk menneske.
Jeg er god nok for dette fantastiske livet.
Nei, jeg ser ikke utover, men innover for å granske livet.
Hjelp!
Dette livet er verdt å leve her og nå.
Hjelp meg! Vær så snill!
Jeg vet det.
Hjelp!
Jennifer?
Ja! Ja!
De prøver å drepe meg. Du må hjelpe meg vekk herfra.
Jennifer! Å, herregud! Vi har lett overalt etter deg!
Er jeg god, eller?
Vi må dra nå!
Vi må vente på familien, jeg har forlatt min post litt for mange ganger før.
Du forstår ikke. De kommer til å drepe meg.
-Ja. Vi må bare vente. -Klaus!
-Klaus, din idiot! Start bilen! -Hei! Jeg klarte det! Jeg fant Jennifer!
Klaus! Klaus!
Start bilen!
Hun heter ikke Jennifer. Jeg er Jennifer.
Het ikke du Rosie?
Bare på navneskiltet, så menn ikke stalker meg.
Vent nå litt.
Min feil. Du er…
Dere burde ikke ha kommet hit.
-Klaus! -Klaus!
-Slipp meg! -Du kan ikke stole på dem.
Bli med meg. Jeg får deg i trygghet.
Pokker. Han forblør!
Kom. Du er ikke trygg her. Kom igjen.
Nå får vi deg inn i bilen.
-Kom! -Greit. Hjelp meg.
-Greit. -Få ham inn i bilen!
-Kom igjen! -Inn med dere!
Legg press på såret. Pass hendene.
-Hva faen er dette for sted? -Herregud.
-Hvem i helvete er disse menneskene? -Å…
Pappa?
Nei.
-Hva? -Hva?
Å, pokker! Ned!
Hva faen?
De nye kreftene mine funker iallfall fett.
Å nei!
Fem! Kom hit!
Jeg klarer ikke å holde stand mye lenger!
Hopp inn!
Løp!
NEW GRUMPSON JULEFESTIVAL 19. DESEMBER
-Dere! Han dør! -Fem! Marigold!
-På saken. -Nei. Det vil han ikke ha.
-Kan ikke bare la ham dø. -Han slutta å puste.
Gjør det.
Han har rett. Gi ham det.
-Hva venter du på? -OK!
Jeg er så lei for det, Klaus.
Klaus?
Hei! Klaus!
-Kom igjen, Klaus. -Kom igjen.
Klaus…
Går det bra?
Takk Gud.
-Det går bra med ham. -Hva gjorde dere?
Det går bra med deg.
-Det går bra. -Hva gjorde dere?
Jeg redda livet ditt.
-Det var faen meg en rar by. -Dere vet at alle var Hargreeves-lakeier?
Jeg skulle ha visst det. De lampettene var for perfekte.
-Vi fikk iallfall tak i den vi skulle. -Bra jobba, kompis. Du fant henne.
Vi skal få deg tilbake til faren din, tilbake i trygghet.
Faren min?
-Ja. Sy Grossman. -Hvem?
Hjelp meg, Ben.
Du Nancy, du Nancy.
Nancy?
Tekst: Fredrik Island Gustavsen