STUDIO
Za šest týdnů budete moct říct...
Ou jé.
KOOL-AID VE FILMU
Matthewe, pro lásku boží, odlož už ten mobil.
No tak.
Promiň. Momentík. Jen...
Nechal jsem něco v kanclu a potřebuju, aby mi to někdo přinesl.
- Ale už dobrý. - Fajn.
- Bezva. Už žádný mobil? - Ne.
Báječné. Tak jo.
Tak mi pověz, co je nového v kanceláři.
No, spousta věcí.
Vyjde nám Kool-Aid ve filmu a vypadá to dobře.
- Vzrušující. - Jo.
A o víkendu nás čeká CinemaCon,
který by nám měl přinést velkou slávu.
- Což je super. - To doufám.
A celkově mě práce fakt baví.
Dobře. A co ženy? Chodíš s někým?
Ne, a upřímně, já...
Vlastně jsem trochu osamělej. Víš...
moc pracuju a...
Nechápej mě špatně, lidi v práci jsou fajn,
ale protože jsem jejich šéf,
nejsem tak docela jejich přítel. Rozumíš?
Přátelé.
To studio je to nejdůležitější ve tvém životě a to je dobře.
Vyhraješ Comic-Con.
CinemaCon. Ten se nevyhrává. Ale máš pravdu. Máš pravdu ve všem.
Kruci. Ten člověk už dorazil.
Co kdybys nám objednala nějakej dezert?
- Dezert. Jo. Já... - Zmrzlinu.
- Zmrzlinu, dortíky a tak. - Jo, díky.
Hned se vrátím.
- Gemmo. - Zdravím.
- Matt. Znám se s Davem Francem. - Zdravím. Bezva.
Díky, že jste přišla. Já... Mám toho moc.
- Chtěl jsem se sejít, než odjedu. - Jo, v pohodě.
- To k tomu patří. - Jo.
Davie říkal, že jedete do Vegas.
- Jo. - To bude zábava.
Jo, a bude ještě větší s těma dobrůtkama.
- Jo. To jo. Prosím. - Moc děkuju.
Houbičky už jste někdy měl?
Jo, na houbičkách ujíždím často.
Fakt jo. Takže, jak jsou silný?
V každým jsou dvě osminy.
Dvě osminy. Takže 0,25?
Jo, dvě osminy.
- Dvě osminy. - Jo, dvě osminy.
Jo, dobře.
- V pořádku? - Naprosto. Jasně.
Moc děkuju. Pro vás.
- Děkuju. Moc díky. - Jo.
- Užijte si Vegas. - Jo, díky.
Matthewe.
- Mami. - Co je?
Kdo to byl? Je hezká.
Výživová poradkyně. Dave Franco nás představil.
Fajn, protože seš tlustej.
Děkuju.
Měl bys zkusit ten Ozempic.
- Zabírá každému. - Jo.
- Prý jo. - Jo.
Jsem Matt Belloni a posloucháte The Town, který vyráží do Las Vegas na CinemaCon.
Pro nezasvěcené, CinemaCon je každoroční akce, kde studia prezentují
majitelům kin své snímky pro nadcházející rok.
Čím víc je tou předváděčkou zaujmou,
o to víc si film zajistí kin i peněz.
Velkým lákadlem je letos Continental Studios.
- Ou jé. - Je kolem něj velký povyk.
Jejich blockbuster Kool-Aid aspiruje na příští Barbie.
- Ke Kool-Aid ve filmu si otevřu Kool-Aid. - To jo!
Na prezentaci bude řada celebrit
a na velkolepém finále dokonce vystoupí i ředitel Comworldu Griffin Mill.
Na CinemaConu vytáhnou všechny trumfy.
Pro aktuality sledujte mě a The Town.
Fajn, vážení.
Na počest CinemaConu vám všem s radostí představuju kool-aidové mimózy.
Patty, pro tebe s jablečným moštem.
Jablečný džus a Kool-Aid? Ne.
Na zdraví.
Chce to drink pro Stříbrné jezero. Ten film vyhraje Oscara.
Mně. Ale poděkuju vám.
Děkuju, ale letos se daří nám všem.
Máme prestižní filmy Stříbrné jezero, Alphabet City.
- Trháky jako Kool-Aid. - Blackwing. Nezapomeň.
To odhalení lidi odbourá.
Dorazí Zoë Kravitz na tu prezentaci?
Točí v Bukurešti, ale přiletí. Držte palce.
Můj bože. To by byl zaručenej úspěch.
Letošní CinemaCon by patřil nám. Belloni o nás mluvil v The Town.
- To je fakt dobrý. - Páni.
Dneska zapaříme ve stylu Strachu a hnusu v Las Vegas.
Tos viděla, ne?
- Ne. - Bože. Připíšem to na seznam.
Divila by ses, kolik filmovejch klasik neviděla.
Pokud máš na mysli svou sbírku VHS z dětství, tak jo.
Neviděla Figurínu. Neviděla Letní školu.
Rozumíš? Pokud budeš na place s režiséry,
musíš mít přehled o filmech a klasikách.
- Na place? - Čeká mě první film.
Body horor od Coralie Fargeat.
Tak jo.
Teď vážně,
víte, že Continental Studios miluju víc než cokoli na světě.
Mluvím o něm na terapii,
je oblíbeným tématem mojí mámy, vlastně i vaším.
A tohle by mohl být náš nejlepší rok vůbec.
Vážně? Nejlepší?
Jo, náš nejlepší.
Tak na Continental.
Jo.
Fuj.
- Hnus. - Odporný. Mě jebne.
Fuj.
Bože, to bude šílená párty. Chodí mi spousta zpráv.
Miluju tvůj párty mód.
- Zasloužíme si zábavu. Zvlášť ve Vegas! - Kruci.
- Proutníky znám. - Díkybohu.
Taky mám kokain ve farmaceutický kvalitě. Jako Keith Richards, tak přijď.
Já mám houbičkový čokoládky od Gemmy.
Je to dealerka hvězd.
- Něco si fetneš? - Jo.
Už ani nehulíš trávu.
Kolikrát v životě jsi měl houbičky?
- Čtyřikrát. - Páni.
- Nekecej. - Legendární.
Sjet se houbičkama ve Vegas mám mezi prioritama.
Jak jsou silný?
No, jsou v nich dvě osminky, což je...
To je 0,25. Čtvrtinka. V každým je čtvrt gramu.
- Mikrodávka. - Jo. Chtěl jsem je podávat na tácu.
V retro hollywoodským stylu. Vegas, bejby!
Vegas, bejby!
- Dělej. - Řekni to.
- Vegas, bejby! - Jo!
Seš tak hustá, že to ani nevíš.
No tak. Trochu života.
Jo. A hele. Dobrý, co?
POVÝŠENÍ ALPHABET CITY
ŠMARJAPOKALYPSA!
- Johnny. - Úchvatná.
STŘÍBRNÉ JEZERO
Zac.
PRONIKAVÁ TEMNOTA
- Super. - Bože.
Patty.
- No teda. - Matty.
- Páni. - Díky.
- Úžasný. - Krása.
- Bezva. - Páni.
No do háje.
- Ty vole. - Panebože.
Vítejte na mým Thunderdome.
- To je neskutečný. - Bože. Cože?
- To je síla. - To mě poser.
- Pěkně hustý. - Jo, úžasný.
Na tu prezentaci budeme připravení přesně o půl osmý ráno.
- Bezva. - Znova zopakuju, nejdřív Davie Franco.
Uvede trailer k Alphabet City.
Pak tam hodíme lasery, kouř, sexy portál, kterým projde Zoë K.
Představí Blackwing.
A pak přijde Patty.
Navnadí nás na Stříbrné jezero.
Pak záběr na Stollera, který promluví o Kool-Aid.
Stoller předá slovo Mattovi. Matt uvede Griffina.
A Griffin nám naservíruje velký finále.
No páni. To je hustý.
Pomalu! A padá!
Trochu víc. Bum.
- Jemně. - Tylere, ten převlek mi mačká koule.
Promiň. Ten, co to vyrobil, rozhodně ptáka a koule neměl.
Tak jo. Musíte s tím lanem opatrně.
Nemůžeš se zmítat ve vzduchu.
Stollere! Hej.
- Čau. - Jak je?
- Vzrušující. - Jo, bezva, žes přišel.
Bude to zábava. Jestli máš večer čas, stav se v mým apartmá.
Pořádám párty s retro hollywoodským bufetem.
Jsem plnej. Ale...
Ale díky.
- Budu na pokoji odpočívat. - Bezva.
Ale nepřežeňte to.
- Přeženeme. - Promiň, nejde to jinak.
- Rád jsem tě viděl. - Griffin musí na zkoušku.
- Viděli jste ho? - Jo.
Je vzadu a odmítá přijít, což mě fakt štve, chci jít dřív spát.
- Musím se vyspat do krásy. - Fajn. Matty, můžeš ho pošťouchnout?
- Musí si to nacvičit. - Díky.
Vážně musí Griffin mluvit?
- Patty. - Má skřípavej hlas.
A co ten falickej tesák, co má na krku? Kde ho vzal?
- V suvenýrech z vily Playboye? - Patty.
Nemáš ho ráda, ale na tu prezentaci se musíme spojit.
- Vážně? - Jo.
Obáváš se o mě? Ne. Jsem mu skoro vděčná.
Vážně. Jsem producentka.
Chci Zlatý glóbus.
Nebýt toho šovinistickýho vola,
- nežila bych teď svůj sen. - Bezva.
Jasný? Necítím žádnou hořkost.
To ti upřímně přeju.
- Opravdu. Báječný. - Fajn.
Tak jo. Dojdu pro Griffina.
Skvělá práce. Vypadá to úžasně.
- Díky. Bude to super. - Jo!
- Jako v Charlieho andílcích. - Sem, Patty.
Pane Mille. Zdravím.
My tam dole zkoušíme. Nechcete se taky zapojit?
Máme čtecí zařízení, ne?
Můžu to z něj prostě přečíst.
- Fajn. Jo. - Jo. Skvělý. Všechno v pořádku?
Matthewe, víte, kolik mi je?
Pětašedesát?
Na tolik cílím.
Je mi osmdesát dva.
- Fakt? - Jo.
Tak to mě poser. Vypadáte úžasně. Fakt dobrý.
- Ať už děláte cokoli. - Jo.
Snažím se tím říct, že to byla dlouhá a parádní cesta.
- Bezva. - A já mám pořád pocit,
že je ve mně ještě víc.
Pořád tomu chci dát šanci.
Jo, skvělý. Existuje důvod, proč byste to nezvládl?
Jde o to, že ten kokot z hedgeovýho fondu, Peter Blake,
vlezl do řitě výboru Comworldu
a snaží se dosáhnout prodeje Continental Studios Amazonu.
- Amazonu? - Jo.
- To jako vážně? - Vážně.
- Vždyť teď koupili MGM. - Já vím.
- To těm šmejdům nestačí? - Ne. Jsou to upíři.
Tak počkat.
Jestli prodají Continental Amazonu, tak budeme všichni...
- Ze hry. - Jo.
Vy i celej tým budete ze hry.
A zářný stoletý působení Continentalu skončí.
Amazon získá celou knihovnu.
Získají MK Ultra, získají Kool-Aid!
Získají Blackwing. Prostě všechno.
A to studio, jak ho známe, bude pryč.
Musí být způsob, jak tomu zabránit.
Na příští rok to máme skvěle rozjetý. Zaválíme.
Ano. To tvrdíme my, ale musí to vědět i ostatní,
jinak bude mít výbor navrch.
Jestli ta prezentace klapne tak, jak předpokládám,
vyjdeme ze CinemaConu úspěšnější než kterýkoli jiný hollywoodský studio.
Mluvím o odhadovaných výnosech v řádu miliard dolarů.
Když budeme mít nejlepší rok v celý historii studia, neprodají nás.
- Ano. - Ano.
- To má něco do sebe. - Ano.
- Když ukážeme sílu a růst... - Ano.
...zbavíme se těch kokotů na dlouhou dobu.
Jo. Zaženeme ty kokoty.
- Zaženeme ty kokoty! - Ano! My to dáme! Jdeme zkoušet.
Na zkoušku seru. Jdu si zavolat.
Prosím. Ale tohle zvládneme.
- Zvládneme to. - Zvládneme to. Běžte zkoušet.
My to dáme.
Zvládneme to.
- Jo! - Jo!
Tak jo!
Takže chceš říct, že prostě zmrazí jeskynního muže? Bez logickýho důvodu?
Tyhle osmdesátkový komedie jsou tak ujetý, že je možný všechno?
Jestli naznačuješ, že Střední škola ledová není filmařský veledílo,
- máš padáka. - Ne.
Brendan Fraser je geniální.
- Ano. - Ale ten tanec na konci.
- Co to má být? - Nejlepší.
- Žertuješ? - Vzal sis houbičky?
Jo, jeden čtvereček. Jen to testuju.
- Možná si dám další. - Taky jsem si vzala.
Ale taky ketamin, takže se to zředilo.
Bezva.
Určitě nevadí, že se tak sjedu?
Přímo to vyžaduju. Proto tu je ten drogovej bufet.
Taková byla každá párty, než tvoje generace zničila Hollywood.
Fajn lidi se sjížděli jak gumy.
Proto paříme postaru.
Jo, pořád to opakuješ.
- Jo. - Matty.
Víš, že Griffin Mill začíná být jak urvanej?
Nalejvá se koňakem s Davidem Francem.
Opíjí se s hercem.
- Hele... Jako vážně? - Koňak!
To jsem ještě neviděla. Je to nechutný.
A to jsem šňupala lajny ze záchodu Kevina Spaceyho.
Co to do něj vjelo?
Nevím. Prostě... Jen se dobře baví.
Nevím. Přijde mi to trochu drsný.
Jsem na hadry, takže to ode mě vyzní divně,
ale Griffin je mimo a za pár hodin má prezentaci, takže...
Jo. Někdo by měl tomu Bombarďákovi říct, že musí hned přibrzdit.
Není to vůbec profesionální.
Jo.
To nemám v popisu práce.
- Je to zlý. - Je to tvoje práce.
- Dobře. Udělám to. - Díky za to.
Pane Mille.
Možná byste měl zpomalit.
- Matthewe. - Máte prezentaci.
Asi byste měl trochu ubrat, ne?
Ubrat? Nebo by sis kurva měl hledět svýho.
- Tady. - Ne. Já...
- Dej mi to do zobáčku. - Ne, koukněte.
Myslím... Kdykoli mám následující den něco důležitýho,
místo tvrdých drog a ožírání se do němoty si dám mikrodávku houbiček.
Nehrozí kocovina. Jsou jemnější. Zkuste něco takovýho.
- A máš tady mikrodávku? - Jo.
- Mikrodávku. Makropindík. - Bože.
- Neochutnáš? - Ne, dobrý.
- No tak, nebuď srab. - Dobrý.
- Jsou dobrý. - Jste v pohodě.
- Na.
Ochutnej.
- Kruci. - No tak.
- Beru si zbytek. - Co to sakra bylo?
Je v pohodě.
V pohodě? Tak ti to připadá?
Podle mě není dobrý, aby si šedesátníci brali drogy po hrstech.
- To není. - Jo.
Šedesátníci. Jo.
Kámo, co ti sakra je?
Co mi... Nic. Jen...
Začíná mi... Je mi najednou horko.
- Ne, nejsi v pohodě. - Proč jsi to udělala?
- Nevím. - Potím se.
Cítím se... Ty houbičky nejspíš...
- Hodí šavli. - Nehodím.
Ty houbičky mě jen nakoply víc, než jsem čekal. Musím na vzduch.
Už dlouho jsem je neměl. Asi jsem fakt sjetej.
- Bože. - Miláček to přepísk?
Zlato, všichni jsme sjetý. Musíš...
Musíš se tomu poddat.
Chováš se divně. Něco tajíš.
- Poznám to. - Nechovám. Nic netajím.
Teď. Ten tvůj výraz.
- Co tajíš? - Nic netajím!
Musí to ven. Uleví se ti.
- Vyhoď to. Ven s tím. - Dobře.
Na koberec ne. Je béžovej.
Griffin se zkároval, protože výbor chce prodat Continental Amazonu.
Počkat. Děláš si kurva prdel?
- Kámo, proč jsi mi to neřekl? Kámo. - Promiň.
Promiň, promiň.
Konečně si prosadím film, a oni sakra zruší studio.
- No tak! - Nic rušit nebudou.
Hele, dobře to dopadne,
protože zítra na CinemaConu předneseme nejlepší prezentaci vůbec.
Proto jsem vám nic neřekl.
Když to s tou prezentací klapne, neprodají nás.
- Nechápete? - Ne.
Naše prezentace nedopadne dobře.
Náš ředitel je totiž úplně na šrot, vole!
Poslouchej. Řekneš Griffinovi, aby se šel na pár hodin prospat.
- Uděláš to? - Radši se kurva seber, šéfe!
Panebože. Omlouvám se.
Já nechtěla. To ta silná mikrodávka.
- Jo, je silná. - Postarej se o to.
Fajn, řeknu mu to. Ale to s Amazonem zůstane jen mezi náma, jasný?
- Ani muk. - Mezi náma a Patty.
- Patty ne. Daří se jí. - Ne...
Má úspěch. Je zpátky na nohou. Nechci ji tou informací ranit.
- My to dáme. Napravíme to. - Zvládneme to. Běž.
Napravíme to.
Jdeme za ním? Za ním.
- Za mnou. - Jdeme.
- Jo.
Ale, Matte.
- Postaráš se o Griffina. - Jo.
- Já to zvládnu. - Seš si jistej?
Stoprocentně. Udělám to.
- Do toho. - Zvládnu to.
- Já to nezvládnu. - To nic.
- Nevím, co dělat. - Já jo.
Řekni, že volali z ostrahy. Párty končí a všichni musí domů. Bum.
Mám celou párty ukončit?
Kámo, to nemůžu.
Tohle jsem vždycky chtěl. Je to moje nejlepší párty.
Fajn. Nebo řekni Griffinovi, ať odejde. Ale na to seš srab.
- Máš pravdu. - Ty to dáš.
Teď běž. Buď silnej. Silnej chlap.
Tak jo.
Věnujte mi pozornost.
Musím vám oznámit takovou nemilou věc, ale...
To je Zoë Kravitz.
Hustý.
- Zoë! Tys přišla! - Dave. Máš se?
- Čau. - Čau.
- Jak je? - Je mi skvěle!
Jsem unavená. Nemohla jsem spát, tak mě napadlo to omrknout.
Je to divná kravaťácká párty?
Ne, je to zábava.
- Pojď na drink. - Ne, díky.
Ráno mám prezentaci, musím být při smyslech. Ale...
- Dám si vodu. - Pro mě je pozdě.
Vydržím až do tý prezentace.
Možná půjdu do kasina něco vyhrát ve stylu Podfukářů.
Jdu tancovat!
- Zoë. Stihlas to. - Ahoj, Matte. Jo.
- Máš se? Dobrý? - Jo, fajn.
- Těším se na prezentaci. - Mám radost.
Jo, jsi v pohodě?
Jo, je mi fajn. Já... Prostě jen pařím.
- Máme plnej bar. - Jo.
Občerstvení. Taky retro hollywoodskej bufet,
kdybys chtěla ochutnat, rozumíš.
- Rozhodně. - Jo, bezva.
- Fajn, něco si dám. - Skvělý.
Jo, běž na retro hollywoodskej bufet.
- Fajn. Retro, jasně. - Jo, běž.
Co to sakra bylo?
Teď to nemůžu ukončit. Právě přišla Zoë Kravitz.
Přiletěla z Rumunska. Chce se bavit. Dopřej mi s ní deset nebo patnáct minut.
Pokecáme a pak to tu rozpustím, jasný?
Fajn. Nezapomeň, že přijdeme o práci.
- Jo. - Ahoj.
Je to zlý. Postaráš se o tohle?
Jo, postarám. Dobře.
- Šňupneš si? - Ne, díky.
Určitě? Sejdeme se za úsvitu? Můžeme...
Nachos.
Byl... Byl otravnej?
Promiň.
- Máme plán za úsvitu. - Dobře.
- Přidala ses. - Cože?
Ty čokoládky. Přidala ses do klubu chocolat.
Jo.
- Jím čokoládu. - Jo. Bezva.
Jen to s ní nepřežeň.
Prosím? Sním jí, kolik budu chtít, jasný?
- Jasně. Neříkám, kolik jí máš sníst. - Kruci.
Rozmyslela sis to.
Tak pojď! Pařba až do prezentace.
O čem to mluvíš?
O těch houbičkách.
Jakých?
V těch čokoládkách.
- Jsou s houbičkama? - Jo, je to retro hollywoodskej bufet.
Proto jsem to pořád opakoval.
Takže v tom jídle jsou drogy?
Jo. To je... Co jinýho by to asi znamenalo?
- Já nevím, krucinál. - No, tak to je.
Je to retro hollywoo... Hele, to nic.
- Je to mikrodávka. - Tak to teda není.
V každým kousku jsou dvě osminy gramu.
Cože? Ne. Dvě osminy unce.
Co sakra jsou dvě osminy gramu? To je blbost.
- Bože. Proto jsem tak sjetej. - Snědla jsem velký množství houbiček?
V každým je sedm gramů.
Tak jo. Zní to jako velká dávka,
ale já jeden měl a byla to síla, ale dá se to.
Jsem v pohodě. Budeš dobrá.
- Měla jsem tři. - Co?
- Ty vole! - Tři?
Kruci, to je moc... Můj bože! To je moc houbiček.
- Dala sis 21 gramů houbiček! - Bože.
- Promiň. - Bože, Matte.
- Omlouvám se. - Seš sakra normální?
- Neoznačils je? - Je to retro hollywoodskej...
Přestaň to furt říkat!
Je tu Zoë.
Snědla 21 gramů houbiček. V každým bylo sedm gramů.
- Ne mojí vinou. - Promiň!
- To ty! - Omlouvám se.
- Bude v pohodě? - Jistěže budu.
Proč bych... Budu v pohodě?
- Nevím. Můžeš mít poškození mozku. - Cože? Je to možný?
- Slyšel jsem, že jo! - Není to možný.
- Já to slyšel! - Neděs ji, vole!
- Neděs ji! - Vyšiluju.
- Promiň. - Co teď?
- Mám se vyblít? - Nevím.
- Pozdě. - Měla bych.
- Vyzvracím se. - Nezvracej.
Jeď!
- Nechci zvracet. - Ne, prosím.
- Bože. - Jdeme jinam.
- Na vzduch. - Do soukromí.
Zlom vaz, Zoë. To dáš! Nech se tím vést, bejby!
Jak dlouho to účinkuje?
- Šest až osm hodin. - Kolik je?
- Půl čtvrtý ráno. Kruci. - Ne, to nic.
- Budu v rauši tak dlouho. - Dobrý.
Protože je půl čtvrtý, je mi celkem fajn.
Páni. No páni.
Ten obraz je hroznej.
- Soustřeď se. - Tak jo.
Kde máš pokoj? Odvedeme tě tam.
- Můj pokoj. Je to tudy. - Jdeme.
- Přes kasino. - Dobře.
- Ve druhý věži. - Bezva.
- Je to daleko. Ten hotel je obří. - Jo.
Ježiš.
- Ne. - Ježiš. Kruci.
To nic. Pojď.
Proč to postavili tak velký? Taková hloupost.
Jo, je tu volnej pokoj.
- Jo. - Tudy. Pojď.
- Dáme tě sem. - Pěkný šaty.
- Jo. Tady je to. - Krásná vzpomínka.
- Ne. Za ním ne. - Tudy.
- Hezký. To se mi líbí. - Jo, skvělý.
- Je to tvoje. - Máš tu minibar, TV.
- Dám to sem. To je moje. - Skvělý.
- Tohle dám sem. - Tak.
- Já budu tady. - Perfektní.
- Potřebuju tohle. A... - Máš všechno. Fajn.
Hele, omlouvám se za to, co jsem ti provedl.
- To nic. Budu v pohodě. - Jo.
- Jsem naštvaná... - Dobře.
- ...ale nebudu. - Dobře.
Nechám se vést.
- Fajn. - Poddám se.
- Ne. - Musím se poddat. Houbičky už jsem měla.
- Ne tolik, ale neva. - To nikdo.
- Ano. - Budu v pohodě.
- Sale, budu v pohodě? - Budeš v pohodě.
- Budeš. - Dobře.
- Budu v pohodě. - Budeš.
Budeš v pohodě.
Jo.
Nebude v pohodě.
- Do prdele. Jsem tak sjetej. - Mám ztuhlej ksicht.
Petro! Pojď sem.
Zoë Kravitz si v tomhle pokoji dává šlofíka.
- Zoë Kravitz? - Jo.
Kdyby odešla, napiš mi, jo? Víc po tobě nechci.
Dobře. Bože, můžu ji poprosit o selfíčko?
Ne. Nechoď tam.
Jen mi napiš, jo?
- Nechal jsem tam mobil. Kruci. - Běž. Nikdo tam nesmí.
Jen si vezmu mobil.
- Jupí, vrátil ses! - Jo.
To byla teda síla!
První hodina byla jak... a pak jsem byla
ztracený děcko v lese a trčela jsem tam celý hodiny.
Nemohla jsem ven, ale pak mi došlo, že ten les mám v sobě
a že tím lesem jsem já.
Já jsem tím lesem, my jsme tím lesem a jsem v pohodě!
Je mi fajn. Jsem připravená na tu prezentaci. Jdeme.
Je to teprve 30 sekund.
- Cože? - Jo.
- Ne! - Ano.
- Přijdu za pár hodin. - Bože.
- Dobrý. - Prosím, nechoď.
- Zůstaň tady. - Ach bože.
- Dobrý. To přejde. - Do hajzlu!
- Co sakra děláš? - Je v pohodě.
- Co? - Dobrý.
- Ježiš... - Bude dobrá.
- Dobrý. Seš v pohodě. - Jo.
Nikoho tam nepouštěj.
Co máte vy dva tupci za lubem?
Ne, vážně, kde je Zoë Kravitz?
Má krizi, protože on blbě propočítal houbičky.
V každý čokoládce je sedm gramů.
Proboha!
Počkat, proto jsem tak nehorázně sjetá?
Omlouvám se. Ano.
- Bože, zdrogovals mě! - Zoë měla tři. Vzala si tři.
Ach bože. Jeblo ti? Tos ji chtěl zabít, nebo co?
- Byl to omyl. - Vrahu!
Jinak bych je tam nedal.
- Ach bože! - Ach bože. Tak jo, jestli...
Doufám, že zítra neposere tu prezentaci.
- Ne. - Jediná naděje!
- Matematicky nemožný! - Dá to.
Griffin měl osm nebo devět.
Bože, ty seš postrach, Remicku.
- Promiň. - Nejradši bych tě zabila!
- Omlouvám se. - Jsem v klidu.
- Fajn. - Kde je Griffin?
Ještě někde na párty.
- Ještě je na párty? - Jo.
- Tak jo, sebereme Griffina... - Fajn.
...a postavíme ho na nohy, aby zvládl tu prezentaci.
Šedesátník by se neměl tak sjíždět.
- Ne. - Osmdesátník.
- Cože? - Griffinovi je 82 let.
- Kecáš! - Řekl mi to.
Selže mu srdce a bude to na tebe.
To neříkej.
- Budeš vrah. - Srdce mu může selhat i shodou náhod.
Třeba už selhalo.
- Najdeme ho. - Jo.
- Griffine. Griffine Mille. - Griffine.
Hledáte Griffina Milla?
Jo. Kde je? Víš to?
Kámo, teď tady byl.
Poslouchej. Prej: „Do hajzlu s tím hlukem!“
Nabral si plnou ruku sýrový omáčky k nachos
a narval si ji do pusy.
Přímo do chlebárny. Bylo to nechutný.
Ale počkejte. Poslouchejte. To se zasmějete.
Taky jsem si chtěl trochu vzít.
Chtěl jsem si dát, doslova jsem se chystal.
A pak jsem si to rozmyslel.
- Kde je? - Jo.
- Odešel předníma dveřma. Co já vím kam. - Skvělý! Díky. Bezva.
- Počkejte! - Co je?
Objednám si nový nachos.
- Nechcete něco? - Ne! To je fuk!
- Napůl. - Něco ti nechám.
Hej! Matty.
Šla jsem si zavolat do ložnice
a našla jsem Zoë, jak leze po koberci a mluví s imaginárním dítětem.
- Co se děje? - Fajn.
Ona a Griffin Mill omylem pozřeli větší množství „křupiček“... houbiček.
- Co? - Sjeli se.
Proč jsi tu párty nerozpustil?
Zoufale potřebuju být oblíbenej.
- Kruci! Jsem po tom moc otevřenej. - Nejseš oblíbenej!
- Já vím! - Není.
- Kde je Griffin? - Hádej.
On zdrhnul.
Ach bože. Copak to nechápete?
Jestli novinář nebo někdo mimo Continental uvidí sjetýho Griffina Milla,
nebude se mluvit o ničem jiným.
Vysmějí se nám. Budeme celýmu CinemaConu pro smích.
- A k tomu ten prodej... - Mlč.
Ne, Patty, seš tady jediná střízlivá. Pomůžeš nám ho najít?
Dobře. Běž!
- Děkuju. - Bezva. Díky.
- Griffine. - Griffine.
Hele.
- Sýrová omáčka. - Jo, nekecej. Ježiš.
Kruci, hele. Tamhle je taky. Tamhle.
To mě poser!
- Jsme blízko. - Tak jo.
A na tlačítku do kasina.
- Najdeme ho, jo? - Snad je to sýr.
Najdeme ho.
Páni. Silný světlo.
Jak to, že je tu tolik lidí? Ve tři ráno?
Může být kdekoli. Doslova kdekoli.
Můj bože. Je to tu obrovský.
- Griffine! - Ne!
- Nikdo nesmí vědět, že se ztratil. Ticho. - Jak ho najdeme?
- Griffine! - Nekřič! Musíme...
Rozdělte se. Běžte. Já půjdu tudy.
Mayo, pojď se mnou.
Bílkoviny.
Pardon.
- Griffine. Kde jste? - Griffine.
Kruci! Bože.
Všude novináři. Tamhle stál Belloni. Kruci!
- Rozdělíme se. - Šňupnem si?
- Ne! Kruci. - Najdeme ho.
- Najdeme ho rychleji. - Jo, chytrý.
Tak jo. Griffine! Pane Mille?
- To nejde, pane. - Co?
Nemůžete vsadit humra. Pouze žetony.
Co se to sakra s Las Vegas stalo?
- Pane Mille? Zdravím. - Cože?
Půjdeme se umýt, ano?
- Proč? - Protože...
Vědí vaši, že jsi v kasinu?
- Je mi 27... - Quinn Hackettová!
Matt Belloni. Zdravím.
- Jak to jde? - Zdravím.
- Můj oblíbenej novinář. Jak se máte? - Moje oblíbená nadějná manažerka.
Ano. Neměl byste být v posteli nebo tak?
No, je skoro ráno.
Asi zůstanu vzhůru, možná zajdu do fitka, abych neusnul.
- Jo. - Až v letadle.
Jo, to je prozíravý a rozumný.
Poslyšte, uvidíme se zítra.
A ten podcast miluju.
Tak jo. Mějte se.
- Zlomte vaz s prezentací. - Jo, děkuju.
Ne, to ne.
Ne. Do hajzlu! Ne!
- Můžeme? - Jo.
- Tak jdeme. - Perfektní. Postneš to?
G-mane! Všude vás hledám.
Máte se?
- Kdo jste? - Bože. Sal Saperstein z produkce.
- Pojďte. - Bože.
- Neznám vás. - Tady je.
- Zdravím. - Quinn.
- Jo, vy rošťáku mazaná. - Ji znáte.
Přesuneme ho jinam.
- Neslouží mi nohy. - Jo.
Zapojte ty kvadricepsy.
No tak. Ach bože.
Bože.
- Pravá noha. Dobře. - Měl jsem humra.
Měl jste humra?
- Jmenoval se Stuart. - Pěkný. Pěkný jméno.
- Posaď ho. - Tak. Hezky pomalu.
- Prokrista. - Jsi loutka?
- Ne. - Našli jste ho! Ty vole! Ach bože.
Je úplně v háji.
Je v pohodě. Koukni na něj.
Jestli mu selže srdce, nebudu kvůli tobě poldům lhát.
Ani nemusíš! Nic jsem neproved!
- Předávkovals ho! - Ne! To on sám!
- Pojď sem! - Předávkoval se sám.
Tu Griffinovu řeč musíme zítra zrušit.
- Hvězdičky. - Nesmí mluvit.
Svedeme to na otravu jídlem. Vymknutej kotník.
- Ale mluvit nebude. - Ne. Už jsme ho oznámili.
- Ach bože. - Musíme ukázat sílu.
Jestli ten výbor nabude dojmu,
že to kormidlo nemáme pevně v rukou, jsme v prdeli.
- Jasný? - Má pravdu.
- Vystoupí. - Jo.
- Kam šel? - Co sakra...
Nevím, kam... Kam šel? Zmizel.
- Kruci. - Bože.
- Co vidíš? - Tamhle!
Bože.
- Musíme pro něj. - Běžte.
Běžím, co můžu, krucinál.
Z cesty!
Uhněte!
- Uhněte! Do hajzlu. - Z cesty. Bože.
- Prokrista! - Griffine!
- Tudy. - Zůstaňte tam!
Hned jsme u vás.
- Kamaráde. - Vydržte, Griffine. Tady Sal.
- Ahoj. - Zůstaňte.
Páni.
Bože.
Loďka se houpala, víc mi nenapsala.
Pytlík mi polechtala a péro do výšin poslala.
Ach bože.
Jsem v cíli.
Tady si vystoupím, pane Gondolero.
Děkuji. Zaplatím příště.
Griffine Mille. Našla jsem tě.
Patty Leighová.
Mrcha nejmrchovatější.
Můj bože, nemůžu uvěřit, že tě vidím naživo.
Počkat. Copak jsem tě nevyrazil?
Jo, vyrazil.
To jsem si myslel.
Hej, ty. Sto babek, když mi na dvě minuty půjčíš mobil.
Sto babek? Jasně.
Tumáš. Děkuju.
Haló.
Matt Bologna?
- Belloni. - Vždyť jo.
S kým mluvím?
S anonymním zdrojem.
Tajemný. Pěkný. Máte sólokapra?
Jo. Přijďte k hotelu Venetian, pokud chcete něco vidět.
Pardon, vůbec vám nerozumím.
Přijďte k hotelu Venetian,
pokud chcete sólokapra roku.
Hned jsem tam.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ...
Překlad titulků: Petra Kabeláčová