‫- "אונקולוגית פדיאטרית" -
‫וואו, תודה.
‫- שעת הקפוצ'ינו. ‫- וואו.
‫אפילו ציירתי ציור קטן בקצף.
‫- זה פין? ‫- זה דקל.
‫זה באמת נראה כמו פין. אין ספק.
‫בסדר, עכשיו אני רואה.
‫- עכשיו אני... כן. ‫- כן, אני מבין למה אמרת את זה.
‫זה דקל.
‫- בשבילך. ‫- זה טעים מאוד.
‫תודה.
‫ובאמת, מרענן מאוד ‫להיות עם מישהו יצירתי כל כך.
‫תודה.
‫אלוהים אדירים, מדברים על החמור...
‫זה... אם-קיי אולטרה ארבע.
‫אין לי מושג. סתם זפזפתי...
‫לא, זה... זה סרט שלי.
‫את יודעת, ‫אני עשיתי את הסרט הזה.
‫- הוא שלך. וואו. ‫- כן.
‫לא היה לי מושג. אז אתה ביימת אותו?
‫בערך. אני הובלתי אותו.
‫אני... קניתי את התסריט הראשוני ‫של אם-קיי אולטרה המקורי.
‫זה היה מותחן ריגול בתקציב נמוך, ‫אבל עשו ממנו סדרת סרטים שלמה.
‫אם הבחור הזה יכול ‫לפוצץ מכוניות בכוח המחשבה,
‫למה הוא לא יכול פשוט ‫לקחת את כל הנשק של הרעים?
‫כדי להבין את אם-קיי אולטרה ארבע באמת,
‫צריך לצפות בו זמן קצר ‫אחרי צפייה באם-קיי אולטרה שתיים,
‫שביקום שלנו מתרחש בין ‫אם-קיי אולטרה שלוש לאם-קיי אולטרה ארבע.
‫כן, לא ראיתי אף אחד מהם.
‫את עובדת עליי?
‫- וואו. ‫- מצטערת.
‫לא, זה בסדר.
‫כלומר, הם גרפו 3.8 מיליארד בעולם, ‫אבל לא כל אחד...
‫אני חושב שהרבה אנשים פספסו אותם. כן.
‫שמע, למה שלא נעשה מרתון ‫בסוף השבוע הבא?
‫נצפה בכולם. כמה יש?
‫- יש שבעה. ‫- בסדר.
‫זה נשמע כיף. ‫אוכל להציע לך פרשנות בשידור ישיר.
‫אספר לך את כל הרכילות.
‫היי, אולי זו התראה קצרה קצת,
‫אבל אתה עסוק הערב?
‫למה?
‫אני צריכה ללכת לאירוע של העבודה.
‫זה אירוע סופר יוקרתי
‫להתרמת כספים לסידרס-סיני, ‫אירוע גאלה בטוקסידו.
‫זה דווקא יהיה כיף,
‫אף שמדובר בסרטן בילדים.
‫ויהיה המון אלכוהול.
‫אני מקווה, כן, בהתחשב בנסיבות.
‫שמע, אם אתה לא יכול, ‫אתה לא יכול, זה לא סיפור.
‫- אני לא צריכה שתבוא או משהו. ‫- לא, לא. אני יכול.
‫אני... אדחה כמה דברים. ‫כן, אשמח לבוא.
‫תודה שהזמנת אותי.
‫אתה בטוח? ‫כי יהיו הרבה שיחות רופאים.
‫אני מת על שיחות רופאים.
‫צפיתי ב"פאץ' אדמס" 12 פעמים.
‫אתה מצחיק מאוד.
‫- תודה. ‫- לא, זה טוב.
‫זה טוב מאוד.
‫הרופאים שאני נוהגת לצאת איתם
‫הם חבורת אגו-מניאקים ‫רציניים מדי, אבל אתה לא כזה.
‫אתה לא לוקח את עצמך ברצינות בכלל.
‫לא, ממש לא.
‫- לא, וזה טוב מאוד. ‫- כן.
‫תודה.
‫אני מצפה לזה.
‫- אולפני קונטיננטל -
‫מבזק חדשות. ‫הערב פרץ תוהו ובוהו בכל העיר.
‫הרשויות מייעצות לתפוס מחסה בבית.
‫הקיץ...
‫- אתה רואה משהו? ‫- לא.
‫מבית היוצר של הבמאי של "היא"...
‫אתה מריח את זה?
‫אוי, שיט.
‫הוא מוריד מכנסיים.
‫קטן עלינו.
‫חטפתי קקי!
‫זה אומר שאמות?
‫כולנו נמות במוקדם או במאוחר, חבר.
‫ואתה תמות במוקדם.
‫"קקיליפסה".
‫- בקיץ -
‫בסדר, חברים. ‫אנחנו מתים על זה, אבל המצב כאן מחורבן.
‫יש לנו משבר טריילרים.
‫בעלי קולנוע הארטלנד ‫מסרבים להקרין את זה
‫בגלל השלשול המתפוצץ.
‫- מה? ‫- מה?
‫זה הקטע הכי מצחיק בטריילר.
‫לא, רק רגע.
‫זה סרט שבו זומבים ‫מדביקים אנשים בעזרת השלשול שלהם.
‫איך אנחנו פאקינג ‫אמורים למכור את זה, מאיה?
‫- היי, דבר יפה, בנאדם. ‫- רק רגע.
‫אנחנו מאבדים את העיקר שבסרט בתוך הקומדיה?
‫יצרנו סאטירה אפלה ‫על דיסאינפורמציה רפואית,
‫- ואני לא רוצה שזה ילך לאיבוד. ‫- לא, זה נכון.
‫זה סרט עמוק ומורכב מאוד,
‫אבל אני רוצה את השלשול המתפוצץ בטריילר.
‫בסדר, כל עוד החזון של מרשי נשמר.
‫בסדר, בטח, אבל יש חשש אמיתי ‫שההצגה הגרפית הזו של שלשול
‫תפגע במכירות ההיקפיות
‫- של הנוזל החום. כלומר קוקה-קולה. ‫- לא, זה טיפשי.
‫זו הסיבה שאמרתי שכדאי לנו ‫למכור לגופי שידור.
‫בלי טסטים, בלי בעלי אולמות.
‫- לי, אל תהיי כזו פאקינג סוכנת. ‫- תמצוץ לי, מאט.
‫סרטי אימה וקומדיות נמכרים טוב יותר ‫באולמות קולנוע, וזו קומדיית אימה.
‫- בסדר, אתה צודק ב-1,000 אחוזים. ‫- כן.
‫- הוא צודק. ‫- זה נכון.
‫- זה מה שאמרתי. ‫- בסדר, מתוך היכרות עם הקהל שלי,
‫מה דעתכם שניכנס לעומק ‫לעניין החרא של זומבים
‫ונעצב כוסות שתייה עם קקי-זומבי ‫או שלשול-קולה?
‫- זהו זה! ‫- אלוהים אדירים, אתה גאון.
‫הוא פאקינג גאון.
‫בסדר, מה אם יהיו לנו ‫טריילרים ללא חרא לקולנוע
‫ונשמור את פיצוץ הקקי לטריילר האדום ‫ונקרא לו טריילר חום?
‫לא, זה רעיון טוב מאוד,
‫אבל אני חושב שעלינו להתמקד בפיצוץ הקקי.
‫מה תאריך היעד האחרון לשלוח את הטריילר?
‫חייב לצאת מכאן, סוף פסוק, ‫סגור וגמור, הערב ב-22:00.
‫בסדר, שמעו מה נעשה.
‫אנחנו נשנה את הבדיחה הזו, ‫אנחנו לא נוריד אותה בעריכה.
‫אני אסדר את זה מול בעלי האולמות.
‫- תודה לכולם. ‫- תודה.
‫- בסדר, מאט. ‫- כן.
‫אני מעריך את העובדה שאתה מגבה אותי.
‫אין בעיה. ורק שתדע, ג'וני, ‫אני מוכן למות בקרב הזה.
‫אנחנו נזכה בפיצוץ הקקי הזה.
‫- תודה, חבר. ‫- כן.
‫שיט.
‫- אפשר להזמין פאקינג סושי? ‫- לא, נמאס לי מסושי.
‫לא, אכלתי בשוגרפיש כבר שלוש פעמים השבוע.
‫היי. אתה פאקינג עוזב?
‫כן, לצערי עליי להגיע אירוע חשוב מאוד.
‫- מה עם הפאקינג טריילר? ‫- אהיה עם הטלפון שלי.
‫שלחו לי גרסאות חדשות ‫ברגע שהן מגיעות, בסדר?
‫אני מצטער, מה חשוב יותר מקקיליפסה?
‫אירוע צדקה לסידרס-סיני. אני...
‫אני יוצא עם רופאה שעובדת שם.
‫אתה יוצא עם רופאה?
‫- כן. ‫- איזו מין רופאה?
‫- אונקולוגית פדיאטרית. מה אתם אומרים? ‫- כיף.
‫- כן. ‫- מרשים.
‫על מה הרופאה ואתה מדברים?
‫על כל מיני דברים של חכמים, יא אפס. ‫מה זה פאקינג אמור להביע?
‫- על מה אתה מדבר? ‫- בסדר, אז יש לי שאלה אליך.
‫מה עושה אונקולוגית פדיאטרית, מאט?
‫זה סרטן ילדים. ‫כל העניין הזה לא מוצא חן בעיניי.
‫- אני יודע את כל הדברים האלה. ‫- בטח.
‫נצפה בעריכות עד שעת היעד, 22:00,
‫אז אתה בטוח שתוכל לאשר אותן?
‫כן. למזלי, היא מבינה ‫שהעבודה שלי חשובה מאוד
‫והיא מכבדת את העבודה שלי ‫והיא מתחשבת מאוד.
‫- אז אני אהיה עם הטלפון שלי. ‫- היא נשמעת מדהימה.
‫- אל תכבה את הטלפון שלך. ‫- נשלח לך מייל.
‫- גאלת האונקולוגיה הפדיאטרית השנתית ה-38 -
‫אני חייבת לך שקיפות מלאה. ‫זה ניסוי של תרופה.
‫והמטרה היא כמובן לרפא את הבת שלך,
‫אבל יש סיכון שזה לא יעבוד בכלל.
‫בסדר, זה מה שנעשה.
‫לא נחתוך חזרה אל ג'וש ‫אחרי פיצוץ הקקי.
‫תישארו על נוקסוויל. ‫לא נראה את ג'וש מכוסה בשלשול.
‫לא, זו דילמה מוסרית בשבילי, ‫אבל מובן ש...
‫זו החלטה קשה מאוד להורה.
‫אז קח את הזמן ותחשוב על זה...
‫ותוודאו שהפלוץ יישמע רטוב, ‫עסיסי מאוד, בסדר?
‫מעולה. תודה.
‫שיט.
‫- אני מצטערת, זה קשור לעבודה, זה... ‫- אני יודע.
‫- לא נגמר אף פעם, מה? ‫- לא.
‫- אלוהים אדירים. תראי. ‫- מה?
‫זה לוח לכבוד כל הסרטים שצולמו כאן.
‫"אופנהיימר", "אהבה מחוץ לחוק", ‫"מועדון קרב", זה מגניב.
‫על הסרט הזה שמעתי. ‫"מועדון קרב". כן.
‫לא צפיתי בו, אבל שמעתי עליו.
‫לא צפית ב"מועדון קרב"?
‫- לא. ‫- אלוהים אדירים. זה מטורף.
‫- אנחנו חייבים להוסיף אותו לרשימה. ‫- אלוהים. כמה סרטים כבר יש ברשימה?
‫בסביבות ה-47 סרטים או משהו.
‫- 47 סרטים? ‫- כן.
‫זה יותר סרטים משראיתי כל החיים.
‫אז כדאי שנתחיל הערב.
‫שרה.
‫- שלום. ‫- היי.
‫- הם חברים. ‫- קול.
‫- זו ד"ר רבקה צ'אן-סנדרס. ‫- היי, מה המצב?
‫- שלום. ‫- זה ד"ר סטיב צ'אן.
‫- היי, מה קורה? ‫- היי.
‫וזה מאט רמיק.
‫כן. שניכם רופאים. זוג מרשים, מה?
‫תודה רבה. ‫ואני חייבת לציין שהחליפה מרשימה.
‫- מה? ‫- היא נתפרה בהתאמה אישית?
‫- כן. ‫- היא חומה.
‫כלומר, צבע חלודה. אם אתה צריך ‫חייט טוב, אני יכול לסדר לך מישהו.
‫לא. שלי שכורה.
‫לא הייתי מנחש.
‫אז סטיב הוא ‫המומחה המוביל בסידרס לרכב.
‫וואו, אדיר. ‫גם אני חובב מכוניות במידה מסוימת.
‫יש לי אסטון מרטין, פיאט
‫בדיוק קניתי סטודבייקר משנות ה-60.
‫מצטערת, לא, לא. ‫זה ראשי תיבות של "רצפטור אנטיגן כימריים"
‫לכל חובבי המסיבות כאן.
‫סלח לנו. התרעת חנוני-על.
‫זה נשמע כמו נשק ‫מסרט מדע בדיוני או משהו.
‫הוא משב רוח מרענן.
‫כן, מה? הוא לא רופא.
‫לא, בכלל לא.
‫זה דומה מאוד למסיבה הוליוודית,
‫אבל כולם קצת יותר חכמים, מה?
‫- קצת. ‫- כן.
‫אתה כזה מצחיק.
‫דיברת עם מנתח אורתופדי?
‫ניהלתי שיחות עמוקות יותר ‫עם מחבט הגולף שלי.
‫ממש.
‫אז מאט, מה אתה עושה בעולם הקולנוע?
‫הוא איל עסקים הוליוודי.
‫כן, הוא מנהל אולפן קולנוע.
‫- שמו אולפני קונטיננטל. ‫- סלח לי מאוד.
‫ואיזה סרטים הפקת?
‫הובלתי את סדרת סרטי "אם-קיי אולטרה".
‫"שומר המגדלור", ‫"אהבלים" אחת ושתיים.
‫- זה נשמע כיף. ‫- אני לא יודע.
‫אפשר להגיד שזה כיף, ‫אבל אתם יודעים,
‫כמו העבודות שלכם, ‫אני בטוח שהן מלחיצות מאוד לפעמים.
‫בטח.
‫אפשר להגיד, כן.
‫כן.
‫בואו נראה. הנה...
‫תראה, הנה... ג'וש, ג'ון!
‫אתה תמות עליהם.
‫- היי. ‫- היי, שרה.
‫- היי. ‫- היי.
‫- וזה בטח מאט.
‫אני מאט. היי, נעים מאוד.
‫- היי, איך הולך? ‫- איך הולך?
‫וואו, הטוקסידו שלך יוקרתי מאוד.
‫אני לא יודע. ‫זה רק טוקסידו רגיל, לא?
‫את החליפה הזו קניתי לחתונה של אחותי ‫ב-2003, והיא עדיין מתאימה לי.
‫מעולה. יש לה זנבות. אני מת על זה.
‫- היי, מישהו רוצה לשתות? ‫- כן.
‫- מעולה.
‫- זה ממש כיף. ‫- היי.
‫מאט, אתה נראה חובב גולף, נכון?
‫לא. אבל כן.
‫לצד העובדה שאני מתעלף כשאני רואה דם,
‫- לא הייתי יכול להיות רופא טוב. ‫- אתה מפספס.
‫- בקשר לגולף, לא בקשר לרפואה. ‫- כן.
‫טוב, אשמח לשמוע אותך מספר לי על גולף.
‫תשכנע אותי, ‫ספר לי עליו מנקודת המבט שלך.
‫בסדר, טוב...
‫זה אימון כושר טוב. ‫אתה נושם אוויר צח. זן.
‫זה לא יכול להיות מושלם, אתה מבין? ‫זה מאבק מענג.
‫כן, זה מלהיב לפעמים ומתסכל לפעמים.
‫- כמו החיים. ‫- יפה. נשמע כיף.
‫אשמח לנסות.
‫אז אני מניח שצפית באדיקות ב"הפמליה".
‫או שזה היה אישי מדי ‫בשביל שתוכל ליהנות מזה?
‫"הפמליה" הייתה סדרה שמיליונים אהבו.
‫האמת היא שראיתי סרט אימה שתמותו עליו.
‫העלילה מתרחשת בבית חולים. ‫ארי אסטר ביים אותו.
‫- לא מכיר אותו. ‫- הוא מדהים.
‫- לא משנה. לחיים. כן. ‫- לחיים.
‫האמת היא שאני חושבת שלא היינו ‫באולם קולנוע מאז ברבנהיימר.
‫זה היה לפני שנים רבות.
‫אנחנו הפסקנו ‫ללכת לקולנוע מאז הקורונה.
‫אנחנו צופים בכול בסטרימינג עכשיו.
‫טוב, כדאי לכם לחזור, ‫נשמח לארח אתכם.
‫תגיד את זה לבעלי המשוגע.
‫- הוא קנה טלוויזיה בגודל 77 אינץ'. ‫- נכון מאוד.
‫- וואו, 77. ‫- אני מודה שאני מתה עליה.
‫- כן. נכון. ‫- "עקרות בית אמיתיות".
‫אני מוכן להתערב ‫שזה טוב יותר מכל אולם קולנוע.
‫אני לא יודע. ‫מסך של איימקס הוא בגודל 21 מטרים,
‫אז אולי הוא עדיף קצת, לא?
‫- נכון. ‫- כן.
‫ש... אני מצט... אני חייב לענות.
‫- אני מצטער מאוד. סליחה. ‫- לא, זה בסדר. אל תדאג.
‫- הלו? תעדכני אותי. ‫- אני נמצאת כאן עם ג'וני.
‫יש לנו כאן גרסה ‫שעדיין רואים בה את החרא,
‫אבל זה מהיר כל כך שזה כמעט מסר סמוי.
‫- "מסר תחת". ‫- בסדר.
‫- שלחי לי אותו כשיהיה מוכן. ‫- למה הוא צוחק?
‫- מה קרה? מה מצחיק כל כך? ‫- דברים חשובים של העבודה.
‫אם כבר מדברים על עבודה, ‫ראיתי לא מזמן תמונות של רמירז הילד.
‫- איזה סיוט. ‫- כן.
‫אין לי מושג. זה לא טוב.
‫- לא טוב בכלל. ‫- אני מצטער, שרה, מבאס שזה קרה.
‫- כן. ‫- זה נורא.
‫קשה כשאתה נלחם נגד כל הסיכויים
‫ואתה צריך פשוט להמשיך ולהיראות אמיץ.
‫אני... הייתי במצב כזה, אז...
‫מה זאת אומרת... רגע...
‫אתה אומר שסבלת ממחלה חמורה? ‫לא ידע...
‫לא, לא, לא.
‫רק היו לי, כמו לכולכם, ‫ימים קשים מאוד בעבודה וזה אכזרי.
‫כן, בטח.
‫אבל אל תיפגע, מאט, אנחנו... ‫אנחנו מתמודדים עם עניינים רציניים.
‫כן, לא. ‫גם אני מתמודד עם עניינים רציניים מאוד.
‫כן.
‫- כן, טוב... ‫- לא, אני בטוחה.
‫למשל "כמה לגבות על פופקורן גדול?"
‫נכון?
‫- זו בדיחה. ‫- כן, מצחיק.
‫לא, זה בכלל לא מה שאני עושה.
‫- אפשר להגיד... כן, אני... ‫- חשוב מאוד.
‫אני רק אומר שכולנו עובדים ‫בעבודות מלחיצות מאוד. זה הכול.
‫כן, לחץ, העבודה מלחיצה. ‫האמת היא...
‫כלומר, אני מקנאה.
‫אנחנו עוסקים בחיים ובמוות ואתה...
‫כלומר, אתה מתעסק רק בעגבניות רקובות.
‫כן.
‫למד העגבנייה יש השפעה רבה ‫על מכירת כרטיסים, לא אשקר.
‫ורק לפרוטוקול, ‫אנשים מרבים למות במהלך צילומי סרטים.
‫אמורים להתרברב בדבר כזה?
‫כן.
‫לא. בכלל לא. אני לא... ‫לא הייתי מתרברב בזה.
‫אני רק אומר
‫שתוצאות העבודה שלכם ‫חשובות לכולכם מאוד,
‫באותה המידה שתוצאות האמנות שלי חשובות לי.
‫רגע, האמנות שלך? אתה לא...
‫אתה עובד באולפן שהפיק ‫את סרטי "אם-קיי אולטרה", לא?
‫הסרטים עם הראשים המתפוצצים?
‫- כן. ‫- אתה רואה בזה אמנות?
‫- כן. ‫- בחייך.
‫שמע...
‫אני בטוחה שזה סרט בורקס איכותי ביותר,
‫- אבל זו לא בדיוק אמנות, נכון? ‫- לא. לא.
‫- כן. כן. ‫- בואו נמצא את המקומות שלנו.
‫זו כן אמנות, למען הפרוטוקול, ‫כל סרט הוא אמנות.
‫אין לנו זכות להחליט ‫איזה סרט נחשב אמנות ואיזה לא
‫כי אנחנו לא אוהבים סרט מסוים.
‫זה הדבר שאני הכי אוהב באמנות,
‫כל עוד זה ביטוי טהור של רגש אנושי,
‫זה "אמנות" בהגדרה.
‫אז גם "גרניקה" של פיקאסו ‫וגם "אימוג'י: הסרט" הם אמנות?
‫- זה מה שאתה אומר? ‫- בסדר, "הסנדק" הוא לא אמנות?
‫- לא, ברור ש"הסנדק" הוא אמנות. ‫- בדיוק.
‫אבל כבר לא מפיקים סרטים כאלה.
‫- רק סרטי גיבורי-על וטייסי-קרב. ‫- כן.
‫אם רוצים אמנות, צריך לצפות בטלוויזיה.
‫צפיתם ב"הדוב"?
‫- סדרה מעולה. ‫- כן, שף. אנחנו מתים על "הדוב".
‫בסדר, אראה לכם צילום מסך ‫מ"אם-קיי אולטרה".
‫אני רוצה שתביטו בזה
‫ותגידו לי שזו לא אמנות.
‫"השתמשנו בצילום ‫שלא רואים בו שלשול בפה". מה?
‫- מה זה אמור להביע? ‫- משהו של העבודה.
‫- זה לא משנה. ‫- זה נשמע לי אמנות אמיתית.
‫אם אתם חייבים לדעת,
‫ההודעה הזו היא בקשר ‫לסאטירה חשובה מאוד שאנחנו מפיקים
‫והיא ודאי תעניין אתכם,
‫היא עוסקת בדיסאינפורמציה רפואית ‫בעידן הרשתות החברתיות.
‫עם שלשול בפה?
‫כן, החלטנו... בתבונה רבה,
‫להשתמש במטאפורה של זומבים שמפיצים ‫את הנגיף שלהם בעזרת שלשול שהם יורים.
‫אז הסאטירה החשובה מאוד שלכם היא...
‫עם בדיחות קקי?
‫אתם יודעים מה?
‫אמנות אמורה לעורר תגובה
‫ואתם מגיבים בצחוק
‫ובכך מעניקים תוקף להוכחה שזו אכן אמנות.
‫כן, התגובה שלי היא ‫שקולנוע נשמע פאקינג מטומטם.
‫כן? למה שלא תגידו את זה ‫לחתן פרס האקדמיה ספייק ג'ונז?
‫- מי? ‫- הוא ביים את...
‫- מי הוא ספייק ג'ונז? ‫- בסדר, לא משנה.
‫בסדר, כן. ‫לא, הוא לא חייב להכיר אותו.
‫- למי אכפת? ‫- בואו נדבר על משהו אחר.
‫- הם כל הזמן מזכירים את זה. ‫- האמת היא שיש...
‫אני חייב לענות לשיחה נוספת.
‫- אני מצטער. בסדר? בסדר. ‫- בסדר.
‫אני כבר חוזר.
‫- הלו. ‫- אתה נהנה עם הרופאים שלך?
‫האמת היא שלא.
‫האנשים האלה לא מתוחכמים כמו שציפיתי.
‫הם לא מכירים את ספייק ג'ונז בכלל.
‫- בדוק את הטלפון שלך. ‫- כן, רק שנייה.
‫אלוהים אדירים.
‫אלוהים. כן.
‫כן, שלחי את זה לאישור מיד.
‫פעם שנייה...
‫נמכר ב-5,000 דולר לאדון הנאה ‫בשורה הראשונה. כל הכבוד, אדוני.
‫- ג'ק! ‫- כן!
‫- הוא רצה את זה. הוא רצה את זה. ‫- מאוד.
‫כן.
‫- אתה בסדר? ‫- אני בסדר. את בסדר?
‫- את בסדר? הכול בסדר בינינו? ‫- כן.
‫- כן, אני חושבת. ‫- אני מתנצל על קודם.
‫- המצב התחרפן קצת. ‫- כן.
‫- אבל אני מוכן ליהנות. ‫- מעולה.
‫אבל לא יותר מדי. ‫יש לי פגישה מוקדם בבוקר מחר.
‫יש לי פגישה עם מחזאי מלונדון.
‫- באמת? ‫- כן.
‫איזה מחזות הוא כותב?
‫את הצגות "הארי פוטר".
‫וואו. יוקרתי.
‫כן.
‫בסדר, זהו זה. תורנו.
‫כמה תציעו?
‫נעצור ב-100,000. ‫אם נחלק בינינו זה 50,000 כל אחד, בסדר?
‫אבל שמעתי את ריקי ואת החברים שלו אומרים
‫שיעצרו ב-80,000.
‫- שיזדיינו. זה שלנו. ‫- זה שלנו.
‫- כן. ‫- הפריט הבא
‫הוא חופשת גולף חלומית באירלנד ‫לארבעה אנשים
‫במסלול הגולף הכי טוב בעולם ‫רויאל קאונטי דאון בצפון אירלנד,
‫עם שיעורים פרטיים משחקן הגולף ‫המוביל באירלנד סקוטי שפלר.
‫איזו הזדמנות מדהימה!
‫המחיר הראשוני הוא 20,000.
‫- האם אני שומע 20? מישהו מציע 20? ‫- 20,000!
‫- האם מישהו מציע 25? ‫- 25,000.
‫עשרים וחמש! ‫האם מישהו מציע 30?
‫שלושים. יש לי 35, עכשיו 40. ‫ארבעים, עכשיו 45.
‫האם יש לי 45? עכשיו 50. ‫אני צריך 50. עכשיו 55. האם יש 60?
‫- שישים! ‫- שישים אלף!
‫האם אני שומע 65?
‫- שבעים! ‫- שבעים! האם יש לי 75?
‫- שבעים וחמישה אלף. ‫- פאקינג 80.
‫שמונים אלף!
‫- שמונים וחמישה אלף. ‫- מותק! תירגע.
‫- לא, אני בסדר. ‫- אני יודעת. זה שלנו.
‫- אנחנו מתחרפנים באירועים האלה. ‫- כן. אני רואה.
‫אין דבר משוגע יותר ‫מגברים שמנסים לקנות חופשת גולף.
‫- כן. ‫- כן.
‫- הם מפחידים, אני לא יכולה להביט. ‫- כן, זה פסיכי.
‫כפי שאמרתם, ‫סגנון החיים שלכם משמעותי מאוד.
‫- אתה עדיין מבואס? ‫- בסדר.
‫- אתה יכול פשוט להפסיק? ‫- בסדר.
‫כלומר, איפה מאט הכיפי? ‫אני מתגעגעת אליו.
‫את צודקת. מעכשיו אהיה מאט הכיפי.
‫שמונים וחמישה. ‫אני צריך 90. האם אני שומע 90?
‫- מישהו... 90! ‫- תשעים!
‫- מישהו מציע 92... חמישה? קדימה... ‫- תשעים וחמישה אלף!
‫- אני מפחיד אותם. אני... ‫- מאה!
‫שיט.
‫- 100,000! ‫- מותק, אתה יכול לעשות את זה.
‫תעשה את זה, תעשה את זה.
‫- על הזין. אמכור מההשקעות שלנו. ‫- כן, בדיוק.
‫מאה... 110!
‫מאה ועשרה אלף!
‫- שיט, אתם משוגעים. ‫- כן!
‫על הזין! פאקינג אונקולוגיה נותנים בראש!
‫תראה אותם. אין להם ביצים.
‫- הצלחנו. ‫- עשינו את זה!
‫פעם ראשונה, פעם שנייה
‫ויש לי...
‫- מאתיים אלף! כן! ‫- מאתיים אלף דולר!
‫האם אני שומע 210?
‫- פעם ראשונה, פעם שנייה... ‫- רגע, רגע!
‫- נמכר! ‫- יש, בייבי!
‫יש! כן! אין על מה!
‫אני שונא סרטן! פאקינג שונא אותו!
‫- כן! ‫- אתה משוגע?
‫- מאתיים? ‫- מה נסגר?
‫מה? רצית את מאט הכיפי. ‫זה היה כיף. זה היה ממש כיף.
‫- זה היה אדיר. ‫- הצעת נגד השולחן שלנו.
‫כלומר... מה חשוב לכם יותר?
‫אתם רוצים כסף לצדקה ‫או שאתם רוצים לשחק בגולף?
‫וחוץ מזה, זו הדינמיקה המסורתית.
‫אנשי האמנות מממנים ‫את הפרויקטים הקטנים של המדענים.
‫שוב עם הפאקינג אמנות.
‫בסדר, אני מצטער ‫שאתם צריכים אנשים מעולם האמנות.
‫ארכיון שפילברג, מרכז סטרייסנד
‫- או מה שהיא בנתה. ‫- אתה לא אוהב גולף בכלל.
‫הם קנו אותי. הם היו משכנעים מאוד.
‫המרדף אחר אי-שלמות. ‫כמו החיים, כמו אמנות.
‫- זה... כן, בואי נשתה משהו. ‫- אני צריכה משקה.
‫בואי נשתה משהו. ‫עוד מישהו רוצה לשתות משהו? אני מזמין.
‫- אלוהים! ‫- מותק, לא, לא.
‫תתעשת.
‫ברצינות, נעלבת כל כך מזה שהבחורים האלה
‫לעגו לסרט הקקי הקטן שלך?
‫את באמת רומזת שתרמתי הרגע ‫200,000 דולר לצדקה כדי לצאת מניאק?
‫- כן, כי זה בדיוק מה שעשית. ‫- זה לא... לא נכון.
‫נסחפתי במכירה הפומבית.
‫- נסחפת? ‫- כן, האנרגייה הייתה מידבקת.
‫- סלחי לי. ‫- אני מצטערת,
‫לא היה לי מושג שאתה נדיב ואכפתי כל כך.
‫אני כזה.
‫- בסדר, אם אתה כזה... ‫- כן.
‫ובאמת לא אכפת לך מגולף,
‫תן לסטיב ולג'וש את החופשה.
‫כך תצא גיבור ואולי, רק אולי,
‫תתקדם קצת לעבר להיות פחות מניאק.
‫שמעי, האמת היא
‫שהתלהבתי מאוד מהרעיון ‫של משחק בגולף בסקוטלנד, אבל...
‫אירלנד.
‫טוב יותר. אבל אני... ‫אחשוב ברצינות על מה שאמרת.
‫- אשקול את זה. ‫- בסדר.
‫תחשוב על זה פאקינג היטב.
‫אני מאמינה בקדמה, באמת.
‫אבל אני חושבת שבידיים הלא נכונות, ‫בינה מלאכותית היא משענת אבחון...
‫- לגמרי. ‫- ו... שלום.
‫שלום. אני רוצה ‫להתנצל בפני כולכם, בסדר?
‫אני באמת מצטער ‫שהצעתי יותר כסף מכם במכירה הפומבית.
‫ואני רוצה להציע לכם ‫את טיול הגולף בחינם, בסדר?
‫- זה יפה מאוד מצדך. ‫- באמת?
‫יפה מאוד.
‫ובתמורה אני רק מבקש שכולנו נסכים
‫שהעבודה שלי חשובה ‫לא פחות מהעבודות שלכם.
‫- ואם לא נסכים? ‫- וואו.
‫אתם באמת לא מסכימים בכלל? ‫אתם לא מסכימים בכלל?
‫שמע, מאט, קולנוע חשוב לך, ‫וזה נפלא בשבילך.
‫אבל הוא לא חשוב יותר מרפואה.
‫למה דבר אחד חשוב יותר מאחר? ‫זו השאלה שלי.
‫למה הם לא יכולים להיות ‫חשובים באותה המידה?
‫כי הם לא!
‫אני מצטערת, ‫אבל אם יש להורה ילד חולה סרטן,
‫הוא מביא את הילד לסידרס, ‫לא לסינרמה דום.
‫בסדר, בסדר, אבל ברגע שהם מגיעים לסידרס,
‫מה מופיע על הקיר בכל חדר וחדר?
‫- מנורות? ‫- מוניטור לב.
‫מסך!
‫מסך טלוויזיה לצפות בו בסרטים.
‫אנשים זקוקים לבידור, לאמנות, ‫לא משנה איך תקראו לזה.
‫שמעו, אתם מצילים חיים,
‫- ואני מוריד בפניכם את הכובע על כך. תודה. ‫- תודה.
‫אבל אנחנו, האמנים, ‫מעניקים משמעות לחיים.
‫לא, לא. אנשים מחבבים קולנוע.
‫הם לא צריכים קולנוע. ‫הם צריכים רופאים.
‫ואם אתה לא מבין את זה, ‫אז אתה פאקינג הוזה.
‫אתה פאקינג חרא מטומטם, אתה יודע את זה?
‫בסדר, אל תקרא לי חרא מטומטם,
‫כי ייתכן שאתה האדם הכי משעמם ‫שפגשתי בחיים שלי.
‫כן! אתה אוהב גולף.
‫- ענף ספורט משעמם שנועד לאנשים משעממים. ‫- היי! תקשיב...
‫- אל תערב גולף. ‫- מה? בטח שאערב...
‫לא אתן לאדם שלבוש כמו ‫ג'ימיני פאקינג קריקט להגיד לי מה לעשות.
‫- אתה ממש חתיכת חרא. ‫- אני חתיכת חרא?
‫בסדר, יש לי דבר אחד להגיד לכם. ‫מכל אירועי הגאלה הרפואיים
‫שאולם וילשייר אבל זכה לראות,
‫במה עוסק הלוח היחיד במזרקה?
‫בסרטים שצולמו כאן. "אהבה מחוץ לחוק" ‫נמצא שם! "אהבה מחוץ לחוק"!
‫הסרטים הכי גרועים שלנו ‫זוכים להכרה רבה יותר
‫מכל אירועי הגאלה הרפואיים
‫- שהתקיימו אי פעם! ‫- מספיק. בוא איתי.
‫- מה הפאקינג קטע שלך? ‫- אין לי קטע.
‫אני פשוט קולט
‫שאולי את לא מכבדת את העבודה שלי
‫ואולי אני לא מכבד את העבודה שלך,
‫ויש בינינו מערכת יחסים ‫שיש בה חוסר כבוד הדדי בריא
‫- לעבודות שלנו. ‫- אתה לא מכבד ריפוי סרטן?
‫ריפית את הסרטן? ‫לא קראתי את הכותרת.
‫יופי, אני יכול ללכת לקנות סיגריות, מה?
‫פאקינג לא ייאמן.
‫אני צריך להתקשר למישהו.
‫סלחו לי.
‫מה מצבנו עם הטריילר?
‫זכינו לאישור של העריכה האחרונה.
‫מעולה. תודה. מעולה. ‫הצלנו את פיצוץ הקקי.
‫תודה לאל. שיט, אני מצטער.
‫פאקינג שיט!
‫פאק!
‫- אתה בסדר? ‫- אני בסדר.
‫כדאי שתשב. אנחנו צריכים לבדוק אותך.
‫בסדר, אלוהים, ‫רופאים ותסביך האלוהים שלהם.
‫אני בסדר. תודה. בסדר?
‫אלוהים.
‫אוי, פאק.
‫אוי, לא.
‫אוי, אלוהים.
‫אוי, לא. פאק! אלוהים.
‫מה...
‫אם באת להתנצל, חבל על הזמן שלך.
‫זה לא יעבוד.
‫מה פאקינג... למה אתה מזיע כך?
‫אתה יודע מה? לא אכפת לי. ‫פשוט לך מכאן.
‫זה נגמר. פשוט לך מכאן. תעזוב אותנו.
‫- התכוונתי ללכת בכל מקרה. בסדר. ‫- אלוהים. לא ייאמן.
‫- מה? ‫- אני לא יודעת. אין לי מושג.
‫- אני מצטערת. ‫- לא, זה פשוט מביך.
‫פאק!
‫התקשרתי לבית החולים. ‫הם הכינו לך חדר פרטי.
‫ואת יודעת מה יהיה תלוי ‫על קיר החדר כשאגיע לשם?
‫מסך.
‫תיהנה מהמסך שלך, מאט.
‫פאקינג שיט!
‫כדי להעריך באמת ‫את "אם-קיי אולטרה ארבע",
‫צריך לצפות ב"אם-קיי אולטרה שתיים"
‫שטכנית, מבחינת לוח הזמנים, ‫הוא בין "אם-קיי אולטרה שלוש" לארבע.
‫כן, מה אתה אומר? ‫מייקל פניה לקוח שלי.
‫השלישי היה הכי טוב.
‫הראשון חזק, השני בסדר.
‫אבל "אם-קיי אולטרה ארבע" ‫גרם לי לרצות לנקר לעצמי את העיניים.
‫לפחות זו סדרת סרטים מקורית, ‫בזה אני מוכנה להודות.
‫תודה.
‫- את פנויה ביום שבת הבא? ‫- לא.
‫בסדר.
‫תרגום: אסף ראביד