ДЕТСКИЯТ ОНКОЛОГ
- Благодаря. - Капучино.
Нарисувах нещичко в пяната.
- Пенис ли е? - Палма.
Така прилича на пенис, обърни чашата.
- Сега видях. - Грешката е разбираема.
Палма е.
- За теб. - Разкошно е.
- Приятно е да бъдеш с творческа натура. - Благодаря ти.
Какво съвпадение! Дават "МК Ултра 4".
Не знам, прехвърлях каналите.
Това е мой филм. Аз съм го правил.
Така ли? Нямах представа. Значи ти си режисьорът?
Не съвсем, подготвих почвата.
Всъщност купих сценария за първия "МК Ултра",
нискобюджетен шпионски трилър, който превърнаха в поредица.
Щом този взривява коли с мисъл, защо просто не унищожи оръжията на лошите?
За да разбереш "МК Ултра 4", трябва да си гледала наскоро "МК Ултра 2",
който хронологически е между "МК Ултра 3" и "МК Ултра 4".
- Нито един не съм гледала. - Шегуваш ли се?
- Съжалявам. - Няма проблем.
Спечелиха 3,8 млрд. долара в глобален план,
но явно някои хора са ги пропуснали.
Да си направим киномаратон другия уикенд?
- Колко са общо? - Седем.
Забавно ще е, с коментар на живо. Ще научиш пикантерии.
Може би се сещам малко късно, но зает ли си довечера?
Защо?
Трябва да ходя на едно суперлъскаво благотворително събитие
на болница "Сидърс-Синай", където работя.
Всъщност е забавно, макар да е за деца, болни от рак.
Ще се лее алкохол.
Надявам се, предвид обстоятелствата.
Ако не можеш, нищо.
- Не те насилвам. - Не, мога.
Ще си разместя графика. С удоволствие ще дойда, благодаря.
Сигурен ли си? Ще нищим докторски теми.
Много обичам. Гледал съм "Пач Адамс" 12 пъти.
Голям шегаджия си.
- Благодаря. - Не е комплимент, удава ти се.
Лекарите, с които обикновено излизам,
са разни егоманиаци, които се вземат твърде сериозно.
- За разлика от теб. - Да, така е.
- И това страшно ми харесва. - Благодаря.
Нямам търпение.
КОНТИНЕНТЪЛ СТУДИОС
Извънредна новина. Градът е обхванат от хаос.
Не е препоръчително да излизате от къщи.
Това лято...
- Виждаш ли нещо? - Не.
- От режисьора на "Тя". - Надушваш ли?
Майчице.
Събува си гащите.
Ще успеем.
Осра ме!
- Ще умра ли сега? - Всеки умира рано или късно, друже.
Ти - рано.
"Акокалипсис".
Хубаво, обаче нещата се сговнясаха.
Има проблем с трейлъра.
Кино "Хартланд" отказва да го пусне заради рядкото щастие.
- Какво? - Че то това е най-смешното!
Момент, филмът е за зомбита, които заразяват чрез диария.
- Как другояче да го рекламираме? - Не се карай на мен.
Да не забравяме дълбокия смисъл.
Осмиваме медицинската дезинформация.
- Държа да се разбере. - Да, това е дълбок и сложен филм.
- Но държа на говнения взрив. - Стига да запазим идеята на клиента ми.
Опасенията са, че грубият натурализъм
ще навреди на продажбите на кафяви напитки като кока-кола.
Затова предложих да го продадем направо на стрийминг платформите.
- Стига агентски номера. - Млъквай, Мат.
Хорър комедиите се приемат по-добре на голям екран.
- Напълно си прав. - Така е.
- И аз го казах. - Познавам публиката си.
Предлагам да наблегнем на зомбитата и говната
и да пуснем осрани зомби чаши и "диарична" кока-кола.
- Ето това е! - Боже, ти си гений, нямам думи!
А защо не направим трейлър без говна
и такъв с говна, като го означим с категория Г?
Хубава идея, но да се придържаме към "аксплозията".
Кога е крайният срок да го изпратим?
Живи - умрели, трябва да сме го предали до 22 ч.
Ето какво - ще извъртим шегата, но няма да я премахваме.
- Ще убедя кината, благодаря ви. - И ние.
Мат, благодаря, че си на моя страна.
Няма защо. Готов съм да умра за идеята, Джони.
- "Аксплозията" ще я има. - Благодаря.
По дяволите.
- Да поръчаме суши? - Втръсна ми, три пъти ядох тази седмица.
- Да не тръгваш? - Да, чакат ме на много важно събитие.
- А трейлърът? - Пращайте ми варианти по телефона.
- Какво е по-важно от "Акокалипсис"? - Благотворителна гала на "Сидърс-Синай".
- Ходя с една лекарка. - Сериозно? Каква лекарка?
- Детски онколог. - Колко весело.
- Впечатляващо. - За какво си говорите изобщо?
Обсъждаме всякакви сериозни теми.
- Що за въпрос? - Да те питам друго.
Какво лекува детският онколог?
Рак! Не ми харесва накъде биеш. Наясно съм.
Оставаме да гледаме варианти до 22 ч. Ще можеш ли да дадеш мнение?
Да, тя разбира, че работата ми е много важна,
уважава труда ми и не ми прави проблеми.
- На линия съм. - Каква жена! Ще държим връзка.
БЛАГОТВОРИТЕЛНА ГАЛАВЕЧЕРЯ
Няма да крия, лекарството е експериментално.
Целта ни е да излекуваме дъщеря ви, но има риск да не подейства.
След "аксплозията" да не слагат кадъра с Джош.
Няма да го показваме омазан с лайна.
За мен е етична дилема, а за родителя - изключително труден избор.
Затова не бързайте, помислете си.
И нека пръднята да звучи сочно.
- Супер, благодаря. - Ужас.
- Извинявай, работа. - Знам, край няма.
- Леле, виж! - Какво?
Почетна плоча за филмите, снимани тук.
"Опенхаймер", "Трудна свалка", "Боен клуб". Яко!
- Този го знам, но не съм го гледала. - "Боен клуб" ли?
Боже, не е истина.
- Добавяме го към списъка. - Колко станаха?
- Някъде около 47 филма. - Цял живот не съм гледала толкова.
Време е да започнеш.
- Сара. - Привет. Мои приятели.
- Д-р Ребека Чан-Сандърс. - Приятно ми е.
- И д-р Стив Чан. - Драго ми е.
- А това е Мат Ремик. - Семейство лекари, впечатляващо.
Много благодаря. Аз пък съм впечатлена от смокинга.
- Поръчка ли е? - Да.
- Кафяв е. - Ръждивокафяв. Да препоръчам шивач?
- Не, моят е под наем. - По нищо не си личи.
Стив е специалист по CAR.
Виж ти, коли? И аз си падам автоманиак.
Имам "Астън Мартин", "Фиат", а наскоро купих "Студебейкър" от 60-те.
Не, това означава "химерен антигенен рецептор".
- За всички на купона. - Извини ни, скучни сме.
Звучи като оръжие от научнофантастичен филм.
- Приятно разнообразие. - Нали? Не е лекар.
Чудно.
Прилича на холивудско парти, но всички са малко по-умни.
Съвсем малко. Шегаджия.
Говорил ли си с ортопед? Стикът ми за голф е по-дълбокомислен.
Така си е.
- Мат, какъв си в киноиндустрията? - Холивудски магнат е.
Ръководи киностудио.
- "Континентъл Студиос". - О, пардон.
- Кои филми са твои? - Спомогнах за "МК Ултра".
"Пазителят на фара", "Тъпаци" 1 и 2.
- Интересно. - Действително е много интересно.
Вашата работа сигурно е адски стресираща.
Да, може да се каже.
Да видим сега.
Ето ги. Джош, Джун! Много ще ги харесаш.
- Здравейте. - Сара!
- Това сигурно е Мат. - Да, приятно ми е. Как сте?
- Какъв шикозен смокинг. - Не е нищо особено.
Този си го купих за сватбата на сестра ми през 2003 г. и още ми става.
С опашка отзад, страхотно.
- Да си вземем нещо за пиене? - Да.
Голям купон.
- Мат, като те гледам, май играеш голф. - Всъщност не.
- И ми се гади от кръв, не съм за лекар. - Много пропускаш.
За голфа говоря, не за медицината.
Убеди ме тогава. Какво му е хубавото на голфа?
Раздвижваш се добре на спокойствие и чист въздух.
- По-прекрасно няма накъде. - Понякога радва, друг път дразни.
- Също като живота. - Звучи забавно, ще пробвам.
Сигурно си голям поклонник на "Антураж".
Или засяга болезнени за теб теми?
"Антураж" беше любим на милиони хора.
Има един болничен хорър, който ще ви хареса. На Ари Астър е.
- Не го знам. - Страхотен режисьор.
Както и да е, наздраве.
- Не сме били на кино от "Барбенхаймер". - Това беше преди години.
От пандемията спряхме да ходим. Вече гледаме всичко в платформите.
- Заповядайте пак, ще се радваме. - Кажи го на откачения ми мъж.
- Купи 77-инчов телевизор. - Виноват.
И аз го харесвам, признавам. Гледам "Истински съпруги".
Бас ловя, че е по-хубаво от киносалон.
Съмнявам се, IMAX екранът е 21 метра, несъизмерими са.
Големичък е.
Трябва да вдигна.
- Много се извинявам. - Няма нищо.
- Ало? Казвайте. - С Джони съм.
Имаме вариант, в който кадърът с говната се сменя мигновено.
- "Миговнено". - Хубаво.
- Пратете го, като е готов. - Защо се смее?
- Какво е толкова смешно? - Важни бизнес дела.
Като стана дума за работа, видях снимките на малкия Рамирес.
- Кошмар. - Да, лоша работа.
- Много съжалявам, Сара, тежко е. - Ужасно.
Трудно е, когато вероятността за оцеляване е малка,
но трябва да поддържаш висок дух.
Знам какво е.
Какво имаш предвид? Тежко болен ли си бил? Не знаех.
Не.
Просто и аз като вас съм се сблъсквал с проблеми в работата си.
Да, сигурно.
Но без да се засягаш, при нас нещата са на живот и смърт.
Определено, но и в моята сфера залогът е много висок.
Така ли? Не се и съмнявам.
Примерно колко да струват големите пуканки.
- Нали? Шегичка. - Много забавно.
- Изобщо не се занимавам с това. - Ти си важна клечка.
Казвам само, че и вие, и аз имаме много напрегната работа.
Но напрежението е различно. Честно казано, ти завиждам.
Ние се борим за човешкия живот, а ти - само за висок рейтинг.
Рейтингът влияе на приходите, няма да лъжа.
Но и по снимачните площадки най-редовно умират хора.
Това за хвалба ли е?
Не, в никакъв случай.
Само казвам, че както вие сте загрижени за резултата от работата си,
така и аз искам изкуството ми да жъне успехи.
Изкуство? Не сте ли в студиото, което снима поредицата "МК Ултра"?
С избухващата глава. И смяташ, че е изкуство?
- Да. - Хайде стига.
Сигурно е добре направен филм, който върви с пуканки.
- Но не е изкуство. - Определено.
Да намерим местата си.
Всъщност е изкуство. Всички филми са изкуство.
Това, че не ви харесват, нищо не значи.
Хубавото на изкуството е,
че то е такова, стига да буди чиста човешка емоция.
Значи приравняваш "Герника" на Пикасо с филма "Емоджи"?
- Така ли? - А "Кръстникът"?
- Той определено е изкуство. - Ето на!
Вече не правят такива филми.
Днешните са само за супергерои и пилоти на изтребители.
За разлика от сериалите. Гледахте ли "Мечката"?
- Жесток. - Любим ни е.
Ще ви покажа снимка от "МК Ултра".
Кажете ми, че не е изкуство.
"Използвахме кадър без диария по устата."
- Какво? - Това е нещо друго.
- Забравете. - Голямо изкуство, няма що!
Ако искате да знаете, става дума за много значима сатира, която снимаме.
За медицинската дезинформация в социалните мрежи.
С диария по устата?
Да, находчиво решихме да използваме метафора.
Зомбита разпространяват зараза, като пръскат с диария.
Значи значимата сатира всъщност е говнян хумор.
Целта на изкуството е да предизвиква реакция,
а вие реагирате със смях и така ясно доказвате, че е изкуство.
За мен е ясно, че филмът е тъп.
Кажете го на носителя на "Оскар" Спайк Джоунз.
- Кой? - Режисьорът на...
- Кой е Спайк Джоунз? - Все едно.
- Вярно, не е нужно да знае. - Да говорим за нещо друго.
Те все повдигат темата.
Трябва да се обадя пак, извинявам се. Сега се връщам.
- Ало? - Как е купонът?
Да ти призная, зле.
Лекарите са адски ограничени. Дори не знаят кой е Спайк Джоунз.
- Виж си телефона. - Секунда.
Господи.
Божичко, да.
Пращай го веднага за одобрение.
Втори път...
Продадено за 5000 долара на господина отпред. Поздравления!
Джак!
Той много го искаше.
Каква вечер!
- Как си? - Добре, а ти? Наред ли е всичко?
- Да. - Извинявай за одеве, разгорещих се.
Готов съм да се забавлявам. Но не прекалено, ще ставам рано.
Имам среща с драматург от Лондон.
Така ли? И какви пиеси пише?
За Хари Потър.
Майчице, велико.
- Хайде, сега сме ние. - До колко смятате да наддавате?
До сто бона, по петдесет на човек.
Чух Рики да казва, че таванът им е 80 000.
Наша е!
Следващото ни предложение е
мечтана голф ваканция за четирима в Северна Ирландия
на най-доброто голф игрище в света, "Ройъл Каунти Даун",
под личното ръководство на голфър номер едно - Скоти Шефлър!
Каква невероятна възможност!
Началната цена е 20 000.
- Кой дава толкова? - 20 000!
- Чувам ли 25? - 25 000!
Кой дава 30?
Имаме 35, сега 40. Кой дава 45?
Имаме 45, сега 50. Кой ще ги даде? 50, 55. Чувам ли 60?
- Шейсет! - 60 000! Чувам ли 65!
- Седемдесет! - Имаме 70. Чувам ли 75?
- 75 000. - Майната му, 80.
80 000!
- 85 000! - Скъпи, укроти се.
- Няма проблем. - Знам.
- На търговете ни обхваща лудост. - Знам как е.
Няма по-щури хора от голфъри на търг.
- Страх да те хване. - Да, откачено е.
Както вече казахте, при вас всичко е на живот и смърт.
- Още ли се сърдиш? Стига вече. - Добре, спирам.
- Къде отиде забавният Мат? Липсва ми. - Права си, ставам пак забавен.
- Имаме 85 000. Кой ще даде 90? - Деветдесет!
- Някой дава ли 95? - 95 000!
- Уплаших ги. - Сто!
Мамка му.
- 100 000! - Дръж се, скъпи, действай.
Мога да продам акции. Сто и десет!
- 110 000 долара! - Вие сте луди.
Изяжте се! Онкологията е върхът!
Виж ги само. Не им стиска.
- Браво. - Успяхме!
Първи път, втори път...
И ето че имаме...
- Двеста хиляди долара! - Двеста хиляди!
Някой дава ли 210?
- Първи път, втори път... - Чакай!
- Продадено! - Да! Пак заповядайте.
Мразя рака. Ненавиждам го!
- Луд ли си? - Уби ме.
Нали искаше забавния Мат? Ето ти го. Забавно беше.
- Супер! - Ти ни закопа.
Какво ви е по-важно?
Парите за благотворителност или голфът?
А и по традиция е така.
- Хората на изкуството финансират науката. - Пак се започна.
Съжалявам, но сме ви нужни. "Спилбърг Павилиън", "Стрейзънд Сентър".
- Но ти дори не харесваш голф. - Навиха ме, бяха много убедителни.
Стремеж към несъвършенството. Като в живота и изкуството.
- Искам нещо за пиене. - Да си вземем. Вие искате ли? Аз черпя.
- Господи! - Не се ядосвай, скъпи.
Наистина ли толкова се засегна, че се шегуваха с лайнения ти филм?
Да не намекваш, че се изръсих 200 бона, за да им натрия носовете?
- Да, точно това направи. - Нищо подобно.
Просто се поддадох на емоцията, беше заразителна.
Съжалявам.
- Нямах представа, че си толкова щедър. - Такъв съм си.
Ако е вярно и не ти пука за голфа, подари ваканцията на Стив и Джош.
Така ще станеш герой и има някаква бегла вероятност
да не изглеждаш като гадняр.
Да ти призная, наистина много исках да играя голф в Шотландия.
Ирландия.
Още по-добре. Но ще помисля над предложението ти.
- Ще го имам предвид. - Добре.
Много хубаво си помисли.
Подкрепям прогреса,
но с изкуствения интелект може да се злоупотребява.
- Права си. - Ето те.
Привет отново. Искам да ви се извиня.
Искрено съжалявам, че ви заграбих ваканцията на търга.
И затова реших да ви я подаря.
- Много мило. - Сериозно ли говориш?
В замяна искам само всички да признаем,
че моята работа е важна колкото вашата.
- А ако не смятаме така? - До такава степен ли ме подценявате?
Филмите са важни за теб. Ти ги възприемаш по този начин.
Но не са важни колкото медицината.
Защо едното трябва да е по-важно от другото?
- Не може ли да са еднакво важни? - Не са!
Извинявай, но ако някое дете има рак,
родителите му го водят в "Сидърс", а не на кино.
Добре, но когато постъпят в болницата,
какво виждат на стената във всяка стая?
- Лампи? - Сърдечен монитор.
Телевизор, на който да гледат филми!
Хората имат нужда от забавления, от изкуство.
Вие спасявате човешки живот. Браво, благодаря.
Но ние, творците, правим живота по-хубав.
Вярно, хората харесват филми.
Но не са им жизненонеобходими, за разлика от лекарите.
Ако не го разбираш, значи не си в ред!
- Пълен тъпак си. - Я не ме обиждай!
По-скучен човек от теб не съм виждал.
Харесваш голф.
Скучен спорт за скучни хора.
- Не зачеквай голфа. - Моля?
Няма да ми заповядва човек, облечен като щуреца Джимини.
- Ти си нищожество! - Аз ли съм нищожество? Нека ви кажа нещо.
Каква почетна плоча има на фонтана пред залата?
За филмите, заснети тук. "Трудна свалка", копеле!
И най-тъпите ни филми са по-почитани от вашите галавечери.
- Стига, ела. Какво ти става, по дяволите? - Нищо не ми става.
Просто започвам да осъзнавам, че не уважаваш работата ми.
Каквото повикало, такова се обадило. Храним взаимно неуважение.
Не уважаваш усилията за лечение на рака?
Вече се лекува? Това съм го пропуснал. Давай цигарите тогава!
Невероятно.
Трябва да се обадя.
Извинете.
- Докъде сме с трейлъра? - Дадоха одобрение.
Страхотно, благодаря. Спасихме "аксплозията".
Слава богу. Извинете. Да му се не види!
Гадост!
- Добре ли сте? - Нищо ми няма.
Не ставайте. Трябва да ви прегледаме.
Стига вече, да ви имам манията за величие!
Добре съм, благодаря.
Ама че тъпо.
О, не.
Божичко.
Мамка му! О, господи.
Какво...
Не си прави труда да се извиняваш. Късно е.
Защо си толкова изпотен?
Всъщност ми е все едно, махай се.
Приключихме, напусни.
- Това и щях да направя. - Не е за вярване.
- Какво става? - Не знам.
- Съжалявам. - Много конфузно.
Стига де!
Обадих се да подготвят ВИП стая.
И знаеш ли какво ще има на стената?
- Телевизор. - Приятно гледане, Мат.
Прекалявате вече!
За да се насладиш изцяло на "МК Ултра 4", трябва да си гледала "МК Ултра 2",
който хронологически е между "МК Ултра 3" и "МК Ултра 4".
Знам, Майкъл Пеня ми е клиент.
Третият беше най-добър. Първият биваше, вторият също.
Но на "МК Ултра 4" ми идваше да си избода очите.
Поне не е римейк, ако не друго.
Благодаря.
- Среща в събота? - Не.
Добре.
Превод на субтитрите Боряна Богданова