"POGREŠANI KOLUT"
- Filmski trak je preprosto čaroben. - Ja.
Vrne te v dobre stare čase, ko so bile prve pozitivne kopije na celuloidu.
Rad imam zrnatost slike.
Pleše celo na statičnih delih sličice. Preprosto diha.
Vsaka sličica je zelo živa.
Večina vodij studia ne dovoli snemati na film. Iz kaprice.
Ampak jaz? Filmski trak ohranjam pri življenju.
To vedo vsi dobri hollywoodski režiserji. Če hočeš snemati na film, se obrni name.
Film je zoprnija. Pri digitalnih posnetkih samo pritisnem na gumb.
To pa je zapleteno. Koliko hočeš videti nocoj?
Prijatelj, vse prve pozitive.
Ta film, Električni mrk, o čem govori?
- Samo sliko brez zvoka imam. - Kriminalka v slogu filma noir je.
V svetu losangeleške industrije solarnih panelov.
Z Zacom Efronom. Olivia Wilde z režijo raztura.
Nocoj pade zadnja klapa.
Zveni kot cenena različica Kitajske četrti.
"Dobri umetniki si sposojajo, veliki kradejo."
Te lahko nekaj vprašam?
Se ti zdijo moji lasje čudni? Sive ob strani sem pobarval.
Skrbi me, da pretemno. Ni uravnoteženo.
Kako naj vidim? Tu je temno kot v rogu. Ti vsaj imaš lase.
Ja.
Prosim?
Kaj?
- Zaboga. To je slabo. Katastrofa. - Ja.
- Kako se je to zgodilo? - Ne vem.
Zaboga. Si prepričan?
- Ja. Govoril sem s producentom. - Zaboga. Iskreno...
- To težko verjamem. - Raje verjemi.
- En kolut manjka. - Mislijo, da so ga založili?
- Ne, da ga je nekdo ukradel. - Kaj? Zakaj bi kdo ukradel kolut?
Ker vodja studia ne plača žura po zadnji klapi?
Zaboga, spet ta žur. Presegli smo proračun in zdaj naj plačam še, da se vsi nažgejo?
- Snemanje na film je drago. - Tvoja obsedenost s filmom je bolna.
Natepavaš kolute?
Režiserjem tako izkazujemo naklonjenost.
Ne, to je tvoj egotrip. Nobene razlike od digitalne tehnike ni.
Vsak z umetniškim očesom jo opazi.
Opazi tudi razliko med dobro in slabo pobarvanimi lasmi?
- Zaboga. - Tukaj je.
- Tak si kot Giuliani. - Pretemen odtenek sem izbral. Drek!
Sivo brado in črne lase imaš. Groza.
Uporabiti bi moral svetlo, ne srednje rjave.
- Matt. - Živjo. Olivia.
Hvala bogu, da si tu. Ta hip zaupam le tebi.
- Hvala. - In tebi, Sal.
Ja. Živjo. Jean-Paul mi je povedal...
Eden od včerajšnjih kolutov je izginil. Veva.
Pomočnik snemalcev Fred je vseh deset naložil v kombi,
- toda v laboratoriju jih je samo devet. - Posnetek streljanja manjka.
- Joj, ne. - Ja.
- Se spomniš, kaj si nam rekel? - Ja.
- Dajte si duška. - Ja.
- Razveselil si me. - Hvala.
Predlagal si, naj se pojavim... Genialna ideja.
- Hvala. - Tudi na tistem kolutu.
- Zajebavaš. Na tistem... Sranje. - Super si se spomnil.
Še enkrat hvala.
Pa pomočnik koluta res ni pustil v kombiju?
Vse smo pregledali. Nekdo ga je vzel.
O bog. Ti kdo v ekipi kaj zameri?
- Te hoče zafrkniti? - V tej ekipi?
Ja.
- Moja družina so. - Okej. Ja.
Vsi so predani sporočilu tega filma. Garali so kot črna živina.
Pojma nimam, kdo bi to naredil.
- V redu. - Pridi na snemališče.
- Prav. Oprosti... - Ja. Ni problema. Tudi meni je hudo.
Vedi, da smo tudi mi del te družine.
Pri Continentalu smo...
To težavo hočemo rešiti.
- Branili te bomo. - Super.
Če koluta ne bomo našli, bomo posneli znova, ne?
- Zavarovalnica bo krila. - Če bi hoteli uveljaviti polico,
bi morali prijaviti, da pogrešamo kolut. Tega nočem.
Za zdaj to zadrživa zase. Dokler ga ne najdemo.
- Sicer pa bomo snemali znova, ne? - Ne skrbi, našli ga bomo.
- Ga že iščemo. - Z glavno ekipo smo že skoraj končali.
Potem bomo z dodatno ekipo posneli še prizore ob znaku Hollywood
in uradno končali snemanje Električnega mrka.
O bog.
Če koluta do takrat ne bomo našli, bom moral to prijaviti.
- Sranje. V redu. - O bog.
Hvala, ker mi stojiš ob strani.
Imeti prijatelja v vodji studia je res nekaj...
Ne najdem besed...
Za to, koliko mi pomeni to, koliko pomeni tebi.
- Čav. - Hvala. Bog te blagoslovi.
Govoriti morava s Fredom, s tistim, ki je dal kolute v kombi.
Tudi jakna bi nama prišla prav. Zunaj je mrzlo.
- Prinesem iz fundusa. - Zanj daj še klobuk.
Hvala.
- Zaradi las? Je tako očitno? - Še slepec bi opazil.
- Zajebal si. - Mater!
Na Continentalovem prizorišču za eksterierje zahaja sonce
in zame se mogoče začenja najtežji večer v življenju.
Izginil je filmski kolut.
Nihče ne ve, kdo ga je vzel. Ali zakaj.
Vedo le, da je izginil. Napet sem kot struna.
Na snemališču spuščajo lažni dim, zaradi katerega me praska v grlu.
Vrat in rame me bolijo. Moral bom na masažo.
S kom govoriš?
Terapevt mi je rekel, naj snemam svoje misli, ko me preplavi tesnoba.
- To počne veliko ljudi. Butasto je. - Ja. Haha.
Poslušaj, razmišljam, da je to lahko prava katastrofa.
Če se bo razvedelo, da smo izgubili kolut,
bi to lahko vsi drugi studii uporabili kot precedens.
Zavrnili bi vse režiserje, ki bi hoteli snemati na film.
Ja. Postal boš tisti, ki je uničil film.
- Misliš, da bodo vso krivdo zvalili name? - Ne.
Pa bodo. Prav imaš. Na to sploh nisem pomislil. Morava najti ta kolut, mater.
Nočem te še bolj živcirati, ampak ali si zaduhal, da je Olivia pila?
Po takem dnevu ji tega ne moreva zameriti.
Ne, bilo je drugače. Čudno. Poskušal sem določiti vonj.
Vodka Tito's? Ali Chopin, ker ne uživa glutena?
Ampak bilo je nekaj drugega. Zelo močnega.
Čudno je to, da po vonju prepoznaš, za katero pijačo gre.
Ne govorim o svojih težavah z alkoholom. Čudno se je vedla.
- Preveč prijazna je bila do tebe. - Ne. Prijatelja sva.
Ti in Olivia Wilde?
- Kaj je pri tem čudnega? - Kaj ti je?
- Kaj? - Menda me iščeta.
Sranje. Fred, pomočnik snemalca?
Tu je preveč ljudi. Parkirišče. Čez pet minut.
- Kaj hoče? - Da se tam dobiva z njim, govedo.
V kombi sem naložil vseh deset kolutov.
Vpisal sem jih v dnevnik. Kot vsak večer. Vidita?
Tukaj piše. Deset kolutov naloženih ob 5.48.
Zac Efron me je pozdravil. Dušica je ne glede na to, koliko mu Olivia najeda.
Šel sem zapret snemalni tovornjak, potem pa odpeljal kolute.
Kako dolgo so bili v kombiju?
Natančno lahko povem. To vedno vpišem.
"Odhod ob 6.08."
Kombi je bil brez nadzora dvajset minut.
Kdo razen Zaca Efrona je še bil v bližini?
Vsi.
Končali smo snemanje. Kombi je bil pred izhodom.
- Sranje. Na snemanje moram. - Fred, kje si?
Počakaj. Hej. Gre Olivia še komu na jetra? Rekel si, da je Zaca spravljala ob pamet.
- Sem res? - Ja.
- Ne, v redu je. - Hej!
Reči hočem... Poslušajta.
Prejšnji teden je moral Zac dati klobuk na glavo kar štiridesetkrat.
Živa groza.
Skoraj bi se mu odpeljalo. Preveč sem povedal.
Nočem biti špeckahla.
Šel bom. Smem iti?
- Pojdi. - Grem.
- Čudak je, ampak mu verjamem. - Jaz tudi.
Hladen večer v Los Angelesu.
Zelo sem zbegan.
Kdo bi ukradel ta kolut? In zakaj?
Zaca Efrona so pred tem videli pri kombiju. In sovraži Olivio.
Ima on kaj pri tem? Vem le, da je osem zvečer
in da bom moral izginotje kmalu prijaviti. Filmu pa bo odklenkalo.
- Si končal reportažo? - Ne posmehuj se mi.
Se ti ne zdi čudno, da Olivia pravi, da so ena velika srečna družina,
vsem drugim pa se zdi zatežena? Celo Zac jo sovraži.
Niti malo. Včasih od ljudi presežek izvlečeš le, če te sovražijo.
- Zoprno, ampak razumem. - Bi rekel.
Zdaj sumim Zaca Efrona.
Mogoče poskuša sabotirati Olivio. Pogovoriva se z njim.
- Svojo zvezdo boš obtožil kraje? - Ne bom ga obtožil.
Zapeljal ga bom.
Z dobrikanjem bom izvedel, o čem razmišlja in kaj si želi.
To je moje delo, stari. Glej in se uči.
- Ni ga tu. Pojdiva. - Naprej.
Opazuj čarovnijo.
- Oj! - Mater.
- Ojla. - Živjo.
Živjo, Sal. Si se prišel poslovit od ekipe?
- Tega pa res ne bi zamudil. - Fino.
Jaz tudi ne.
- Živjo. - Moj šef in prijatelj.
Matt Remick. Zac Efron.
- Lepo te je srečati. - Živjo.
Pripraviti se moram za snemanje.
Seveda. Povej, če potrebuješ pomoč pri kravati.
- Kot pomočnik sem jo nosil vsak dan. - Bom zmogel, Matt.
Fino. Kako napreduje snemanje? Gre vse kot po maslu?
- Se z vsemi razumeš? - Ja. Zakaj se ne bi?
Ne vem. Zato sprašujem. Ti mi povej.
Vse je krasno. No, žur po zadnji klapi bi bil super.
Očitno je predrag, kaj?
Ja. Je, če sem iskren.
Vse hočemo vložiti v produkcijo.
Snemanje na film je še posebej drago.
Ja. Tisti corvette letnik 1953 je tvoj, ne?
- Ja. - Vau. Prvo leto izdelave, ne?
Tretji izdelani. V Dubaju ga je kupil od nekega šejka.
Res vse vlagaš v produkcijo, a?
- Ja. - Kul, stari.
- Zac, prvo ekipo kličejo. - Takoj. Iti moram.
Krasno. Hotel sem samo...
Navdušen sem nad tvojo igro.
Obožujeva te na vseh kolutih.
- Me veseli, da si zadovoljen. Hvala. - Lepo te je bilo videti.
- Hvala, da si si vzel čas. - Krasna prikolica.
Ja. Kul, da sva lahko opazovala tvoje priprave.
Ja. Prima.
- Adijo, Sal. - Čav.
Lažnivec. Si videl, kako mu je trznilo oko, ko sem rekel "film"?
- To ga je izdalo. - Kaj? Saj mu ni.
- Pa mu je. Čudno se je vedel. - Ne, ti si se.
Hotel se me je znebiti.
- Ker te ne mara. - Saj me ne pozna.
Ve, da si žur odpovedal ti. In nenapovedan prihod?
- Pa če bi bil gol? - Zelo sumljiv je bil, ko sva vstopila.
Kot da nekaj skriva. Malo bom povohljal.
- Ne boš šel v prikolico. - Straži.
- Opozori me, če bo kdo prišel. - Pa to ni res.
"Za robo."
EVELYN ZA ROBO.
Podmaza.
Matt, vrača se!
Pizda.
Sranje. O ne!
Zac Efron se vrača v prikolico.
- Vidim te. - Zakaj si še tu?
Zakaj nisi na snemanju?
Napačne nogavice sem obul in to me je zmedlo.
- Ponje grem. - Stopala kažeš?
- Kdo pa režira? Tarantino? - Ko bi vsaj.
Počakaj. Se lahko slikam s tabo?
- Pozneje ne bo časa, ker ne bo žura. - Prav imaš. Dajva se.
- Samo da ni zraven tistega kretena Matta. - Ja. Klinc ga gleda.
- Sta res prijatelja? - Ne, rit je.
V redu, stari.
Skrbelo me je že. To! Super.
Še posnetek za moji hčerki.
- Stari, na snemanje moram. - Sranje.
Hodi po stopnicah!
Pošlji mi kakšno fotko, da jo objavim.
- Oboževalci so navdušeni. Čudaki. - Če te imamo pa radi.
- Zelo. - Jaz tudi tebe. Adijo!
- Noro. - Za las.
- O bog. - Kaj ti je?
Samo raziskujem.
- Upam, da se je splačalo. - Je!
Tam je bila kuverta, polna denarja. Podmaza, stari!
Kaj? Si šel med mehanike?
Podkupnina.
Potuhnjenec Zac kuha zamero do dušice Olivie,
zato je nekoga podkupil, da ukrade kolut.
Neko Evelyn.
Evelyn, Evelyn... Evelyn Dietrichson je kostumografinja!
- Ampak... Matervola. Tam je. - Jebentiboga!
Podmazo ima. Dala jo je v torbico.
- Vzela je podmazo! - Del zlobne Zacove mreže je.
- Krščen... - Zasledujva jo.
Z mojim avtom.
- Prinesite še eno oznako. - Ja. Začeli bomo snemati.
Zadnji prizor glavne enote!
- Jebenti. - Zadnji prizor je!
Misliš, da je tisti denar za krajo koluta?
Sledila bova podgani in našla tisti film.
Matervola! To je sinoči objavil Zac.
Ta moški je ob kombiju, ko so končali snemanje.
Obraza ne razločim, na zapestju pa ima ogromno tetovažo.
Sedmico s plameni.
In?
To je sled!
O čem govoriš? To je veliko bolj sumljivo!
To je le tetoviran moški na snemališču. Sumljivo bi bilo, če ne bi bil.
Jeba. Glavna enota je pravkar končala.
Dodatna bo šla k hollywoodskemu znaku.
To bo zadnja klapa. Prijaviti bova morala izginotje.
Grešni kozel za uničenje nosilca slike bom.
Evelyn slediva v dolino, jaz pa razmišljam le o tem,
v kakšno godljo sem se spravil. Sranje. Mama me kliče.
- Živjo, mami. - Srček.
- Samo pozdraviti te hočem. - Ja. Živjo.
- Delaš? - Ja, še sem v službi.
- Aja. - Pozneje bova govorila.
- Rada te imam. - Jaz pa tebe. Čav.
Vse to je zelo sumljivo.
- Kaj? Da jé česnov kruh s sirom? - Sumljivo je.
Veš, kaj je sumljivo še bolj? Da se tebi ne zdi sumljivo.
Zmešan si.
- Tam je! - Zaboga. V redu.
- Z nekom se je dobila. - Ima tetovažo?
- Podmazo mu je dala. - Podmaza!
- Škatlo ji daje. - Kolut je. Pojdi. Film je.
- Odhaja. - Odpeljala bo!
Evelyn slediva po Hollywoodu in bijeva bitko s časom.
Ko se bo iztekel, bo snemanju na filmski trak odzvonilo.
- Tudi ti to počneš? - Smeš samo ti?
Ja. Poglej, Evelyn je šla tja. V Chateau Marmont. Slediva ji.
Spelji.
- Tam je. - Ja.
- Želite? - Samo na hitro bom nekaj popil.
- Matt Remick. Hvala. - Zaseben dogodek je. Samo za vabljene.
Vodja studia Continental sem, Matt Remick.
- Reden gost sem. - Žal mi je. Lahko odidete?
- Prav, sobo bom najel. - Žal so vse zasedene.
V redu. Hvala.
Kaj, mater?
Jebeni Zachary Efron.
Stari, kaj tu počne Zac Efron?
- Naključje je. Končal je snemanje. - To je več kot sumljivo.
On je tu, Evelyn je tu in kolut tudi. Noter morava in ga najti.
- Še eno uro imava. - Nehaj! Ni časa.
Ne bova vdrla v hotel. Ne veva, ali je kolut sploh tu.
- Domov grem. - Kaj?
Uber bom poklical. Žal mi je. Poskusila sva. Ni uspelo.
Vem, da imaš rad filmski trak. A mu je odklenkalo.
Matt, žal mi je.
Sranje.
Živjo, Matt.
Hvala za prevoz, stari. Pet zvezdic.
Drek.
Sal.
Sal mi je lagal.
O bog. Z Zacom in Evelyn sodeluje.
Prasec!
Testenine po bolonjsko.
To moram odnesti v sobo Zaca Efrona. Veš, v kateri je?
- V štiriinšestdeset. - Hvala.
Testenine za Zaca Efrona.
- Ti pizda! Vedel sem. - Ne.
Z Zacom si se zarotil? Zakaj? Da bi me ponižal?
- Mi zavidaš? A? - Kaj?
V natakarja si se preoblekel? Da bi se pretihotapil na žur? Si pod krinko?
- Kaj ti je? - Žur po zadnji klapi?
Nisi ga hotel plačati. Pa sem ga na skrivaj organiziral jaz.
- Zato si se prej tako čudno vedel? - Ja. Kaj pa naj bi?
Nismo hoteli, da izveš zanj, ker so vsi jezni nate. Nihče te ne mara.
In nismo hoteli, da izve Olivia, ker smo je vsi siti. Nihče noče žurati z njo.
- Ves čas si vedel za to? - Ne.
- Na parkirišču mi je povedal. - Zakaj si mi lagal?
Tako sem mu naročil. Radi ga imamo.
On ni stiskal pri žuru. Ti si. Ampak je v redu.
Tukaj si, lahko ostaneš. V redu je.
Tam je bila polna kuverta denarja.
Zasledovala sva Evelyn. Kupila je neko škatlo.
Tisto?
Ja! To.
Kape za ekipo. Tudi te sem plačal jaz. Ne, ne moreš je dobiti.
Prav, vzemi jo. Stari, pomiri se. Res si limona.
- Kaj si pa mislil, da je notri? - En kolut je izginil.
- Kolut filma manjka? - Ja, zato sva tu.
- Ja. - Mater. Kateri?
- Streljanje pred tovarno sončnih panelov. - Zezaš me. Pizda.
Jebenti.
To je bil najtežji del. Prava môra.
Olivii je šlo tisti dan na živce vse razen njene igre. Ki je res vrhunska.
Sijajna, za nagrado.
- Jebenti. Besna bo. - Ja.
S tem filmom sem opravil.
Nisem več na voljo, zato upam, da ga bosta našla. Ali pa sta v riti.
Si res mislil, da bi se proti tebi zarotil le zato, da bi te ponižal?
Ja, sem.
Stari, kaj ti je?
Tvoj prijatelj sem.
S tabo se nekaj dogaja. Ne poslušaš me.
Za klasične avte zapravljaš milijone.
In barvaš si lase. Ne ujemajo se z brado.
- Kaj te muči? - Z vsem se strinjam.
Samo... Ta jebena služba je kriva.
Scvrla mi je možgane.
Veliko teže je, kot sem mislil.
Osamljenega se počutim.
Vsi kaj hočejo od mene in jaz jim tega ne morem dati.
Ker ne vem, komu lahko zaupam.
Celo ti si mi lagal.
Sem. In to obžalujem.
To me je prosil Zac. S tistimi sinjimi očmi.
Zelo seksi je, jaz pa sem slabič. Zelo mi je žal, da sem ti lagal.
Meni pa, da se nisem zmenil zate in bil na splošno zblojen.
- Rad te imam, stari. - Jaz pa tebe.
Martini je.
Dodatna ekipa bo vsak hip končala.
- Nič, spijva martini. - Glej no. Tam.
- Kaj je notri? - Grey Goose.
To je Ketel One.
Srhljivo dober si v tem.
Škoda, da tega ne morem unovčiti.
Še vedno mi gre na jetra,
ker ne vem, po kateri pijači je zaudarjala Olivia.
To me spravlja ob pamet.
O bog.
Matervola.
Ti si bil, jebenti.
- Kaj? O čem govoriš? - Ti si ukradel tisti kolut.
Storilec je imel enako tetovažo.
- Tole. - Tole?
- Ja. Zapoj. - Lažna je.
Vsi igralci motoristične tolpe jo imajo. Motoristi, pokažite tetovažo.
- Mater. Lažna je? - Ja. Prizor smo posneli včeraj.
Takoj jo spraviš stran samo s čistilnim alkoholom.
Jebentiboga.
- Čistilni alkohol. - Kaj?
Ni bila vodka. In gin tudi ne.
Po čistilnem alkoholu je smrdela.
Olivijina stranska vloga.
V tolpi je bila. Tetovažo je imela.
- Zaradi Zacove fotke jo je izbrisala. - Zato je smrdela po čistilnem alkoholu.
- Sranje. - Posnetek streljanja ji ni bil všeč.
Ukradla je trak in ga uničila, da bi prizor lahko posnela znova.
Da ne bi vedeli, da je zajebala.
Še snemajo na Hollywood Hills. Še jo ujameva.
Pojdiva jo razkrinkat.
Tam je. Poglej, kako vsem ukazuje.
Lahko premaknemo snemalce zvoka? Umaknejo naj se.
Zaradi vas ne vidim. Pa moram videti.
Kot v čistem...
Samo hipec. Govoriti moram z njima.
- Oprosti. - Živjo.
Je kaj novega?
- Ja. - Ja?
- Sta ugotovila? - Ja.
- Sta našla kolut? - Ja.
- V redu. - Ti si bila. Ti si ga ukradla.
- Kaj? - Ja.
- Me zezaš? - Ne.
- Zakaj bi ukradla svoj film? - Ker ti ni bil všeč strelski obračun.
Zac je povedal. Zato si smrdela po čistilnem alkoholu.
Tetovažo si izbrisala, ko te je posnel za snemalnim tovornjakom.
- Razkrinkala sva te. - Kaj?
Ga imaš pri sebi? Kaj je v torbi?
Parklje stran!
Veš, kaj?
"Dobri umetniki si sposojajo, veliki kradejo."
- O bog. Krota! - Hej! Nazaj.
- Ne dotikaj se me. - Hej.
Najpomembnejši snemalni dan je bil
in ugotovila sem, da prizor ni dovolj veličasten.
Efron bi moral imeti brzostrelko, ne pa butaste pokalice.
Veliko boljše bi bilo. Kot v Brazgotincu.
Ampak sem vedela, da si skopuh in ne bi odobril novega snemanja,
- zato sem te morala prisiliti. - Olivia, nisva videla, kaj je na traku.
- Lahko bi bilo carsko. - Ja.
Saj je. V tem je problem. Ampak dovolj dobro je premalo.
- Zakaj si ga obdržala? - Ja! Zakaj ga še imaš?
Moja stranska vloga.
Tako dobro še nisem igrala.
Zažigala sem. Kaj pa vem.
V igro sem prelila vse razočaranje tistega dne
in bilo je nezemeljsko.
Odlomek sem hotela na skrivaj zmontirati v nov posnetek.
Pa bomo morali znova posneti tudi to.
- Ne! - Da ne bi!
- Moram! - Ni res!
- Pridi sem. - Moram!
- Pridi sem. - Ne, moram!
Matt, rit usrana.
Drek!
Ne!
- Ne! Vrni se. - Vrni se.
Ustavite jo!
Ne morem je ujeti. Pizda.
- Ej! - Ne!
- Stoj! - Daj sem.
Imam ga!
Jebenti!
Olivia? Kaj...
Ne.
Si cel?
Ujemi jo, Matt.
- Ne! - Stoj! Poslušaj!
Lahko znova snemaš. Tržniki bodo plačali.
Brzostrelka jih bo navdušila. Prisegam.
Ne verjamem ti. Zdaj bi rekel karkoli.
Ne morem ti dovoliti uničiti moje mojstrovine.
Pozabi, Olivia. Kitajska četrt je.
Samo cenena Kitajska četrt je.
Jebi se, Matt.
Ne!
Olivia je uničila tisti klinčevi trak,
ampak snemanje na film se bo na srečo ohranilo. Nismo prijavili kraje.
Namesto tega sem Zacu Efronu za dva milijona prodal corvette
in ponovno snemanje plačal iz svojega žepa.
Režiserka je dobila, kar je hotela, ker tukaj odločajo režiserji.
Klasični hollywoodski konec.
Lepo, kajne?
Prevedla: Polona Mertelj