ИЗЧЕЗНАЛАТА РОЛКА
Друго си е на кинолента, нали?
Връщаш се в доброто старо време, щом пуснеш прожектора.
Структурата на лентата придава движение дори на статичните кадри.
Сякаш диша. Всеки кадър е изпълнен с живот.
В повечето студиа не може да се снима на лента.
Аз обаче продължавам да държа на старата технология.
Всеки добър режисьор в Холивуд знае.
Иска ли да снима на лента, идва при мен.
Ненужни усложнения.
Вместо да натисна едно копче, се занимавам с глупости.
Колко още ще гледаш?
Ще видя всичко, заснето през деня, друже.
За какво се разказва в този филм "Всепоглъщащ мрак"?
При мен няма звук, само картина.
Детективски филм в стил неоноар.
За бизнеса със слънчеви панели в Лос Анджелис.
Играе Зак Ефрон, а Оливия Уайлд е велика като режисьор.
Тази вечер приключват снимките.
Май са откраднали идеята от "Китайски квартал".
Добрите творци заемат, великите крадат.
Може ли да те питам нещо?
Как ми е косата? Боядисах я отстрани, за да покрия бялото.
Опасявам се да не е прекалено тъмна.
Откъде да знам? Тук е пълен мрак.
Ти поне имаш коса.
Ало?
Какво?
Лоша работа, меко казано.
- Как е станало? - Не знам.
- Напълно ли си сигурен? - Цял час говорих с Жан-Пол.
Казвам ти, направо не мога да повярвам.
- Но е факт. Една ролка е изчезнала. - Някой я е загубил ли?
- Не, смятат, че е открадната. - Защо някой ще краде ролка?
Ядосани са, че не отпусна пари за прощален купон.
Стига с този прощален купон! И без това са надхвърлили бюджета.
Да плащам, за да пиянстват ли? Снимките на лента са по-скъпи.
Писнало ми е от твоите ролки! Само секс дето не правиш с тях.
- Важно е да подкрепяме кинотворците. - Само се правиш на интересен.
- Никой не вижда разлика. - Всеки с артистичен усет забелязва.
А дали ще забележи колко калпаво си се боядисал?
- Здрасти, Жан-Пол. - Тя е тук.
- Приличаш на Джулиани. - Прекалено е тъмна, знаех си!
- Брадата прошарена, а косата черна. - Трябваше да е кестенява.
- Мат. - Оливия.
Слава богу, че си тук. Само на теб имам доверие.
- Благодаря. - Сал.
- Жан-Пол току-що ми каза, че... - Една от вчерашните ролки е изчезнала.
Фред, асистентът, е натоварил десет ролки,
но в лабораторията са получили девет.
- Липсва онази с престрелката. - О, не!
Помниш ли какво ни посъветва тогава?
- Остави ни да се развихрим. И правилно! - Благодаря.
- И за моята камео роля не сбърка. - Благодаря ти.
И тя е на ролката.
- Шегуваш ли се? - А беше такава страхотна идея!
Благодаря още веднъж.
- Да не е останала в пикапа? - Няма я, някой я е взел.
Господи, Оливия, случайно някой от екипа да ти има зъб?
Да иска да те прецака?
- От моя екип ли? - Да.
Ние сме като семейство.
Всички са посветени изцяло на филма, скъсват се от работа.
Нямам представа кой би го направил.
- Добре, само питам. - Чакат те.
- Извинявай. - Няма проблем. И аз не съм на себе си.
Ние от "Континентъл" също сме част от това семейство.
И сме твърдо решени да оправим проблема.
- С теб сме. - Хубаво.
Ако ролката не се намери, ще я презаснемем.
- Застраховката го покрива, нали? - За да се стигне до това,
трябва да докладваме, че е изчезнала, а не ми се иска.
Да си траем засега и да я потърсим.
- Но иначе ще я презаснемем, нали? - Спокойно, ще я намерим.
Разчитай на нас.
Остават само още две сцени с основния екип.
Вторият екип снима при надписа "Холивуд" и официално приключваме с филма.
Боже.
Ако дотогава ролката не изскочи, ще докладвам, че е изчезнала.
- Мамка му. - Ужас.
Благодаря ти за подкрепата, Мат.
Несравнимо е шефът на студиото да ти е и приятел.
Нямаш представа колко ми е важно
да чуя как казваш колко ти е важно.
- Чао. - Благодаря. Бог да те благослови.
Трябва да говорим с онзи Фред, който е натоварил ролката.
- И дай да облечем нещо, става хладно. - Ще взема от реквизита.
Изрови и някаква шапка за него.
- Заради косата ли? Толкова ли е зле? - Приличаш на скункс.
- Без майтап. - Ужас!
По залез слънце съм на снимачната площадка.
Започва може би най-дългата и тежка нощ в живота ми.
Изчезнала е филмова ролка.
Никой не знае кой и защо я е взел.
Но я няма.
Ужасно съм нервен.
Отвсякъде бълва фалшив пушек, който дразни гърлото ми.
Вратът и раменете ми са схванати, трябва да отида на масаж.
На кого говориш?
Психотерапевтът ми препоръчва, когато съм изнервен, да се записвам.
Масово го правят, тъпо е.
Не ми излиза от ума мисълта, че това може да свърши адски зле.
Ако се разчуе, че е изчезнала ролка от наш филм,
всички студиа в Холивуд ще го използват като прецедент.
Ако режисьор поиска да снима на лента, ще отказват заради този случай.
Ще си човекът, погубил филмовата лента.
- Само аз ли ще трябва да нося тази вина? - Не, глупости.
Прав си, дори не се бях сетил. Трябва да намерим шибаната ролка!
Да не те стресирам още, но Оливия не миришеше ли на алкохол?
Кой може да я вини, че е ударила едно след такъв ден?
Не, беше по-особена миризма, мъча се да се сетя каква.
Водка "Тито" или "Шопен", понеже е без глутен? Но беше нещо друго.
Остра и силна миризма.
По-странно ми е, че ти разпознаваш алкохола по миризмата.
Остави ме мен, тя се държеше странно.
- Някак твърде мило. - Глупости, приятели сме, нормално е.
- Приятел си с Оливия Уайлд? - Да, какво толкова чудно има?
- Какво? - Разбрах, че ме търсите.
Ти ли си Фред, асистентът?
Тук е твърде оживено. На паркинга след пет минути.
- Защо? - Там ще говорим с него, тръгвай.
Натоварих и десетте ролки. Описах ги, както всяка вечер.
Ето.
Пише си го - десет ролки, натоварени в пикапа в 5:48 ч. сутринта.
Зак Ефрон беше там, поздрави ме.
Винаги се държи мило, колкото и да го тормози Оливия.
Отидох да заключа техниката, върнах се и откарах ролките.
Колко време ролките бяха в пикапа?
Мога да ви кажа точно, винаги го отбелязвам в чата.
Потеглил съм в 6:08 ч. сутринта.
Значи през тези 20 минути някой може да е взел ролката.
Освен Зак Ефрон кой се навърташе там?
Ами всички. Тъкмо бяхме свършили, пикапът беше до входа.
- Къде си? - Мамка му, ще вървя.
Чакай малко. Някой друг да е имал пререкания с Оливия?
- Освен Зак, когото е юркала. - Кога съм го казал? Не, тя е свястна.
Така де, вижте сега.
Последната седмица се беше побъркала.
Накара Зак да направи 40 дубъла с нахлупване на шапка.
Пълно безумие!
Той беше на ръба!
Казах твърде много.
Не искам да злословя зад гърба на шефката, ще тръгвам.
- Може ли? Тръгвам. - Върви.
- Особняк е, но му вярвам напълно. - И аз.
Студена нощ в Лос Анджелис.
Ужасно съм объркан!
Кой би откраднал ролката и защо?
Зак Ефрон е бил при пикапа и явно мрази Оливия.
Дали няма нещо общо? Знам само, че часът е 20,
скоро ще трябва да докладвам липсата и край със снимането на лента.
- Свърши ли? - Не ми се подигравай.
Не е ли странно, че според Оливия са като семейство,
а явно всички я ненавиждат, дори Зак?
Нищо странно няма. Лидерът е строг, за да изкара най-доброто от тях.
- Мога да я разбера. - Има си хас.
Съмненията ми падат върху Зак Ефрон.
Има зъб на Оливия, може да я саботира. Да говорим с него.
- В кражба ли ще го обвиниш? - Не направо, ще го подлъжа.
Работата ми е да се мазня на звездите и да прониквам в мислите им.
Голям майстор съм, гледай и се учи.
ЗАК ЕФРОН
- Няма го. - Влез!
Ще го омая.
- Ехо! - Виж ти.
- Как е, мой човек? - Здрасти, Сал.
- Дойде да празнуваме ли? - Не бих пропуснал.
И аз не бих пропуснал такова събитие.
- Здрасти. - Моят шеф и приятел Мат Ремик.
- Приятно ми е. - Здрасти.
- Чакат ме след пет минути. Може ли? - Приготвяй се. Да помогна с връзката?
- Носех такава като асистент. - Не е нужно, Мат.
Чудесно. Как вървят снимките? Наред ли е всичко?
- Разбирате ли се с колегите? - Да, що за въпрос?
Не знам, просто питам, ти ще кажеш.
Няма проблем. Жалко че няма и прощален купон.
Но явно е прекалено скъпо.
Да, честно казано. Опитваме се да влагаме всичко във филма.
А и снимаме на лента, което гълта още повече средства.
- Онзи "Корвет" модел '53 твой ли е? - Да.
- От първите произведени ли е? - Третият в света, бил е на дубайски шейх.
Всичко се влага във филма, дума да няма. Готино.
- Викат те, Зак. - Идвам. Трябва да тичам, хора.
Просто се отбих да ти кажа колко съм впечатлен от играта ти.
Справяш се блестящо във всяка ролка.
- Радвам се, благодаря. Драго ми беше. - И на нас.
- Благодаря, че ни прие. - И аз благодаря.
Интересно е да наблюдаваш как актьор се приготвя, много е готино.
- Чао, Сал. - Чао.
Сбарах го! Видя ли как потрепна окото му, като казах "ролка"? Издаде се!
- Нищо подобно. - Напротив! Той се държеше странно.
- Не, ти се държеше странно. - Опитваше се да ме разкара.
- Не те харесва. - Не ме познава!
Отряза ги за купона и нахълта при него. Ами ако беше гол? Можеше да ни съди!
Гледаше ни с голямо подозрение и ми се стори, че скри нещо.
- Ще отида да огледам, ти пази. - Няма да влизаш!
- Ако някой дойде, викай. - Боже мили.
"За добре свършената работа."
Рушвет!
- Мат, той се връща! - Леле!
Мамка му и прасе.
Зак Ефрон, ето те пак.
- Здрасти. - Защо си още тук?
- Не си ли на снимки? - Забравих да си обуя геройските чорапи.
- Не знаех, че ще се виждат. - Снимат ти краката ли?
- Тарантино ли е режисьорът? - Къде ти!
Чакай, може ли една снимка?
Сега ми е шансът, щом няма прощален купон.
Добре, да се щракнем сега. Стига да не се домъкне и онзи Мат.
Не, майната му.
- Приятел ли ти е? - Не, пълен тъпак е.
- Чак се притесних. - Хайде.
Ето, готово!
- И едно видео за дъщерите ми. - Трябва да вървя, чакат ме.
- И той се качва! - Прати ми снимката, ще я пусна в мрежите.
- Незнайно защо, на феновете им харесва. - Обичаме те!
- Безкрайно! - И аз, чао.
- Луд! - На косъм бях!
- Какво ти става? - Опитвам се да реша случая!
- И струваше ли си? - Да!
Намерих плик, пълен с кинти. Явно е рушвет!
- Рушвет? Да не е диджей от 50-те? - Казвам ти!
Зак, който изобщо не е добър човек, е вдигнал мерника на свястната Оливия
и е платил на някого да открадне ролката.
На някоя си Евелин.
Евелин Дитрихсон е дизайнер на костюмите.
- Боже, ето я! - Майчице.
- Прибра рушвета в чантата си! - Взела го е!
Оплела се е в мрежите на Зак Ефрон. Трябва да я проследим.
Да вземем моята кола.
- Маркирайте и тук. - Да, снимките започват!
Минаваме на последната сцена!
- Мамка му! - Приключват.
Дали парите са за кражбата на ролката?
Ще я намерим, като проследим гадината.
Виж ти! Зак е качил тази снимка снощи.
Този тук стои точно до пикапа. Лицето му е в сянка,
но има огромна татуировка на китката, пламтяща цифра седем.
- Е, и? - Това е следа!
Глупости, Евелин е много по-подозрителна.
Човек с татуировка във филм?
Ако откриеш нетатуиран, ще е подозрително.
Основният екип е завършил снимките.
Останалите са при надписа "Холивуд", там ще приключат.
Трябва да докладваме. Ще ме обвинят, че съм съсипал класика!
Докато преследваме Евелин,
не спирам да мисля в каква нелепа ситуация се забърках.
Майка ми звъни.
- Здрасти, мамо. - Само да те чуя.
- Зает ли си? - Още съм на работа, ще говорим после.
- Обичам те. - И аз, чао.
- Крайно подозрително. - Кое по-точно? Тя е в "Смоук Хаус".
- Купува си чесново хлебче. - Подозрително е, че не ти е подозрително.
Стига вече, откачаш.
Ето я.
- С някакъв тип е. - Има ли татуировка?
Даде му парите. А той й предава кашон!
- Явно е ролката! - Със сигурност.
Тръгвай, потегля.
Следваме Евелин из Холивуд, а времето напредва.
Много скоро филмовата лента ще остане в миналото.
- И ти ли започна? - Не може ли?
Копираш ме.
Евелин влезе в "Шато Мармон". Да я проследим.
Давай след нея.
Ето я.
- Къде отивате? - Да изпия едно набързо.
- Мат Ремик. - Има частно събитие, само с покана.
Не че се изтъквам, но съм шефът на "Континентъл".
- Постоянно идвам тук. - Съжалявам, няма как да ви пусна.
- Тогава ще наема стая. - Няма свободни.
Ясно, благодаря.
Какво става тук?
Проклетият Закари Ефрон.
Какво прави Зак Ефрон тук?
Съвпадение, отседнал е в този хотел.
Крайно подозрително! И Евелин е тук, ролката е вътре.
- Да я намерим, има още малко време. - Стига!
Късно е, няма да нахълтваме в хотела. Дори не сме сигурни!
- Прибирам се. - Какво?
Ще повикам "Юбер", съжалявам. Опитахме се, но не стана.
Знам, че обичаш филми на лента, но май бяха дотук.
Съжалявам, Мат.
Мамка му.
Здрасти, Мат.
Благодаря за возенето, супер си.
По дяволите. Сал!
Сал ме е излъгал.
В комбина е със Зак и Евелин. Този мръсник!
Два пъти "Болонезе".
Трябва да занеса това на Зак Ефрон. Къде е настанен?
- В стая 64. - Благодаря.
Паста за Зак Ефрон.
- Копеленце! Знаех си! - Не.
Заговорничиш със Зак, за да ме унижиш, така ли?
- Завиждаш ли ми? Казвай! - Какво?
Облякъл си се като сервитьор, за да влезеш на купона?
Дегизиран ли си? Що за глупост!
Купон ли?
Понеже ти досвидя да направиш купон, реших да организирам нещо.
- Затова ли беше толкова потаен? - Нямах друг избор.
Не искахме да разбереш, всички са ти ядосани, никой не те харесва.
Оливия пък съвсем не я щем, писнала ни е, не ни се купонясва с нея.
- Значи си знаел? - Не.
- Той ми каза одеве. - И защо ме излъга?
Аз го накарах, той е всеобщ любимец. Не е стиснат като теб.
Но нищо, така и така си тук, остани, няма проблем.
Открих плик с пари!
Проследихме Евелин, носеше някакъв кашон.
Този ли?
Да! Същият е.
Шапки за хората от екипа. И за тях платих аз. Не съм те предвидил.
Добре де, вземи една. Чак ми дожаля, като те гледам.
- Какво мислеше, че има вътре? - Изчезнала е ролка.
- Ролка? - Да, затова сме тук.
- От кой ден? - От престрелката във фабриката.
Шегуваш ли се? Майчице, ужас!
Това беше най-гадният ден, истински кошмар.
Оливия все беше недоволна, освен от собственото си участие.
Наистина се справи великолепно.
Тя ще побеснее.
Писна ми от тоя филм.
Не съм на разположение за нови снимки.
Не намерите ли ролката, сте прецакани.
Наистина ли си помисли, че заговорнича срещу теб, за да те унижа?
- Да, признавам си. - Какво ти става бе, човек?
Нали сме приятели!
Нещо си превъртял. Изобщо не ме слушаш,
харчиш милиони за класически автомобили,
клепеш си косата, а забравяш брадата.
- Какво ти става? - Прав си.
Тази работа ме убива.
Изпива ми мозъка.
Много по-трудно е, отколкото очаквах.
Чувствам се сам.
Всички искат от мен нещо, което не мога да им дам.
И вече не знам на кого да имам доверие.
Дори ти ме излъга.
Вярно е и съжалявам.
Зак ме помоли, погледна ме с ония ми ти сини очи.
Толкова е секси, че не устоях. Съжалявам за лъжата.
И ти извинявай, че те пренебрегвах и се държах откачено.
- Стига, обичам те. - И аз те обичам.
Време е за мартини. Вторият екип приключва всеки момент.
- Да го полеем. - Хайде на мартинито.
- С какво са, скъпа? - С водка "Грей Гус".
- "Кетъл Уан" е. - Уменията ти са плашещи.
Да можех да печеля от това.
Побърквам се, че не мога да се сетя
на какъв алкохол миришеше Оливия, мира не ми дава!
Господи.
Майчице.
- Ти си бил, признай! - Какви ги дрънкаш?
- Ти си откраднал ролката. - Онзи е имал същата татуировка.
- Точно! - Такава ли?
- Чакаме обяснение. - Фалшива е.
Всички актьори от "бандата" имат такива. Покажете си татуировките!
- Не са истински? - Да. Заснехме сцената вчера.
Стоят с дни, освен ако не ги изтъркаш със спирт.
- Да му се не види, спирт. - Какво?
Не е "Тито", "Бийфитър" или "Шопен", миришела е на спирт.
Оливия играе бандитка във филма, имала е татуировка.
Изтрила я е, когато Зак е качил снимката.
- Затова е миришела на спирт. - Господи.
Зак каза, че не харесала сцената.
Бас ловя, че е откраднала ролката, за да я презаснеме,
без да си признае, че е сгафила.
- Още снимат на хълма, ще я хванем. - Ще ни падне в ръчичките!
Ето я там, командори екипа.
Бихте ли дръпнали микрофоните?
Пречат ми да виждам ясно.
- Момент, трябва да говоря с тези хора. - Здрасти пак.
- Нещо ново? - Да.
- Разбрахте ли кой е бил? - Да.
- Казвайте. - Ти сама си откраднала ролката.
- Какво? - Да.
- Шегувате ли се? - Не.
Защо да я крада?
Не си харесала сцената с престрелката. Зак ни каза.
Затова миришеше на спирт.
Изтрила си татуировката, след като те е снимал до пикапа.
- Разкрита си! - Какви ги говорите?
- У теб ли е? Какво криеш в чантата? - Не ме пипайте!
Знаете ли какво?
"Добрите творци заемат, великите крадат."
- Гаднярка такава! - Назад!
Не пипай!
Това беше най-важният ден,
но докато снимахме, осъзнах, че не се получава достатъчно грандиозно.
Ефрон трябваше да е с картечница, а не с някакво дребно пищовче.
Много по-яко щеше да бъде, като в "Белязаният".
Но понеже сте стиснати и нямаше да одобрите презаснемане,
трябваше да ви принудя.
- Дори не сме гледали сцената. - Може да не е лоша.
Точно това е проблемът. "Не е лоша" съвсем не е достатъчно.
- Защо не унищожи ролката? - Защо още е у теб?
Заради моята роля. Най-доброто изпълнение в кариерата ми.
Справих се блестящо.
Вложих в образа неудовлетворението си от този ден
и се получи велико.
Мислех тайно да я монтирам в новия запис,
но явно всичко ще се прави наново.
- Не! - Да не си посмяла!
Няма друг начин!
- Стой! - Няма друг начин!
Мат, гад мръсна!
Мамка му!
Не!
- Не! - Идвай тук!
Някой да я спре!
Не мога да я хвана!
- Не, спри! - Дай я!
Взех я!
Майчице!
Оливия?
Не.
Добре ли си?
Хвани я, Мат.
- Не! - Стой, слушай!
Ще презаснемеш сцената! Маркетингът ще плати.
Картечницата ще им хареса. Само ми дай ролката.
Не ти вярвам. Говориш така, за да ме подлъжеш.
- Няма да унищожиш шедьовъра ми. - Стига, Оливия.
Филмът ти копира "Китайски квартал".
Майната ти, Мат.
Не!
Оливия унищожи ролката,
но, слава богу, филмовата лента ще пребъде.
Не докладвахме липсата,
а продадох корвета си на Зак Ефрон за два милиона долара
и с парите платих за презаснемането.
Режисьорът получи каквото искаше, така е в този град.
Класически холивудски край. Супер, нали?
Превод на субтитрите Боряна Богданова