Litt saktere, takk.
Nei. Vi kommer for sent.
Ingen bryr seg om "den magiske scenen".
Jo, jeg. Denne scenen blir episk. Jeg vil være der når de spiller den inn.
The Dresden ligger rett der nede. Vi kan drikke oss fulle.
- Jeg vil ikke gå glipp av dette. - Vi gjør aldri noe på filminnspilling.
Og de vil bare at vi skal gå.
Nei da. Mange sjefer ødelegger på innspilling, men ikke jeg.
Det er det beste med jobben.
Å få se regissøren vekke manuset til liv. Det er derfor vi gjør dette, mann.
Nei, jeg gjør det for penger, sex og dop. Der er vi forskjellige.
Du vet du elsker det. Der er det.
- Ja, OK. - Faen. Hvor skal jeg parkere?
I hvert fall ikke i oppkjørselen her. Vi må til base camp, som det sto i infoen.
Det rekker vi ikke. Jeg parkerer på settet. Jeg er studiosjef.
- De får flytte bilen om de må. - OK.
Yo, yo. Det er ikke den dressen du hadde på kontoret.
Du har skiftet.
- Ja. - Hvorfor?
Ledige klær på filmsettet. Har du sett slubbertene her?
Shorts og tatoverte legger. Du ser ut som du er fra narkotikapolitiet.
Faen. Hvorfor sa du ikke noe? Da ville jeg også skiftet.
Nå er du kul sjef, og jeg er nerd.
- Beklager. - Unnskyld?
- Er du Mr. Remick, studiosjefen? - Ja da! Hei, står til?
- Hyggelig. Jeg heter Doug. - Hei, Doug.
- Alle syns det er gøy at du kommer. - Har du hørt?
Uten dress ville jeg ikke sett deg. Bli med meg.
Dumme dress.
Du skulle hatt en plakat med: "Jeg signerer lønnsslippen deres."
Som om ikke sjefen på besøk forstyrrer nok.
Jeg skal ikke forstyrre noen. Jeg klarer å oppføre meg dempet.
De har tidspress, så ikke kom med for mange ideer.
Selvsagt. Men hvis de ber om tilbakemelding, får de det.
Gi plass! Slipp studiosjefen frem.
Gi plass.
Matty og Sal med stor entré.
Hei, Patty.
Hei. Er smokingen din til rens, eller?
Faen. For pent kledd?
- Det er vel ikke så ille? - Det går bra.
- Men du må ligge lavt. - OK.
Det er ingen feilmarginer i denne scenen.
- Nettopp. - Ja?
Å ha deg her er like forstyrrende
som da Bob Evans kom med champagne og kokain.
Hei, der! Hvor lenge er det til vi begynner?
Noen minutter. Sarah er ute og gjør endringer med Jonas.
- OK. - Har dere kostymelager?
Kan jeg låne en genser eller noe?
- Ja, klart. Her borte. - Jeg begynte som assistent selv.
Sal, din eneste oppgave var å holde ham unna innspillingen.
Jeg prøvde, OK?
Jeg gjemte meg på badet hans, så vi skulle komme for sent.
Men han fant meg. Det var bare flaut.
- Jaså? - Sarah.
Greit, folkens. Takk for tålmodigheten. Vi begynner nå.
Hei, Patty. Hei, Sal. Jeg så nettopp Matt. Trodde besøket hans var avlyst.
Vi prøvde, men han er så filmkåt.
Men hvis du ikke vil ha ham her, ser du ham aldri igjen. Skal jeg si ifra?
- Nei, nei. Det går bra. - Ja?
Jeg vil ha 800 000 til en Stones-låt til denne scenen.
Hvis han tror jeg ikke vil ha ham her, sier han nei.
Ja, han er en hårsår og hevngjerrig mann.
- Og det sier jeg som hans beste venn. - Bare glem det. Han er grei.
- Kanskje han kan være til hjelp. - Nei.
Vi kan gi ham en egen skjerm. Sette ham i karantene.
- Som en sjimpanse med virus. - Fint. Gjør det som er best.
Jeg vil gjerne se åpningsvinkelen.
Nå må vi holde lillegutt i lekegrinden.
- Ja. Hva? - Greta drar i kveld.
Hun skal til London og en topphemmelig Nolan-film.
En Jack the Ripper-greie. Og spoiler-alarm: Han er en hun.
Hvis vi ikke får skutt scenen i løpet av den neste halve timen,
får ikke filmen noen slutt.
Patty, du har bare navnet ditt på filmen.
Jeg har jobbet med den i fire år.
- Å, jaså? - Du er bare her
for å smiske med Sarah for å få lage hennes neste film.
Du er ikke som dum som du ser ut. Og det sier ikke stort, så dum som du ser ut.
Du var hyggeligere da du var alkoholiker.
Bra jeg er edru nå.
- Vent. Vi er på samme lag her. - Ja da.
Vi må forhindre at Matty ødelegger scenen. Holde ham unna Sarah
- og skuespillerne. Særlig Greta. - Hvorfor det?
Hun vil ha firmaflyet til presseturneen.
Og hvis hun får se ham, mister vi lyset, mens hun smisker for å slippe rutefly.
Skjønner.
- Kom inn! - Matty!
- Hallo. Herregud. - Hei.
Mye bedre.
Ser jeg ut som en dum statist?
Dum statist er bedre enn pompøs studiosjef. Kom nå.
- Kan jeg tisse? - De begynner nå.
- Kom igjen. - Knip igjen.
OK. Ro ned, jeg har for store bukser.
- Herregud, Matty. - Uavbrutte tagninger er så teit.
Alle må lide for at regissøren skal få tøffe seg.
Publikum blåser i sånt.
Tuller du? Uavbrutte tagninger er den største filmprestasjonen.
Et perfekt møte mellom det kunstneriske og det tekniske.
Vi har Birdman, Menneskenes barn, Mafiabrødre.
Du vet at jeg datet Ray Liotta da de spilte inn den?
Pikken hans var stor som en skinnsofa. Hvil i fred.
Det er også et flott virkemiddel.
Vi får se Greta Lees rollefigurs utvikling fra selvsikker til nedbrutt i én tagning.
Maya vil markedsføre lesbisk romantikk, ikke deprimerende lange tagninger.
OK, nå begynner vi snart. Alle på plass.
Vi rakk akkurat å få se magien.
Skal jeg gå å si hei?
- Nei, nei. - Bli her.
- OK. - Faen, en sky.
Bare vent litt.
OK, da ser vi...
Vi ser på prøven en siste gang før vi kjører.
Alfie, spill scenen.
Kameraet er perfekt. Men markøren går litt for fort.
Vi må passe på at Greta går sakte.
Hei. Ingen statister her.
- Herregud. Beklager, Mr. Remick. - Neingen fare.
- Alt i orden. - Jeg trodde du var statist
- med de klærne der. - Jeg skjønner. Bare kall meg Matt.
Matt, vil du ha kaffe, eller noe?
Hvis du skal ut og kjøpe, tar jeg en kaldbrygget med havremelk og litt agave.
Flott. Tusen takk.
Bare lat som jeg ikke er her.
Hvem skal ha den kaffen hvis du ikke er her?
Vi stopper der. Det føltes litt for sakte ved døren.
Vi trenger noen flere bilder i stuen. Hvordan er lyset?
Nesten perfekt. Vi bør kunne få to gode tagninger.
- OK. - Da går vi på plass igjen.
- Hallo. Hvordan går det? - Matt, så fint at dere rakk det.
Ja, så vidt. Men vi klarte det.
Har du kostyme på deg?
Lang historie. Vi tar det senere.
- Du er opptatt. - Takk for at du kom.
Be om at hun holder seg til venstre for kamera i starten...
- OK. - Klippene er flotte.
- Vi gleder oss. - Så fint at dere er fornøyde.
Så blir det litt mindre tett når de går til fullkroppsbilde.
Det er viktig for Continental å støtte kvinnelige filmskapere.
Da må vi få scenen i boks, så dere ikke ender med å angre.
Nei, nei.
Fint om du gjør den endringen.
Jeg har gledet meg til denne scenen siden jeg leste manuset ditt. Poetisk.
"Sophia kjører av gårde. Livet hennes er forandret for alltid.
Alt hun elsker, ligger nå bak henne." Det var det du som skrev.
- Det gjorde jeg. - Ja. Det må jeg bare få med meg.
Vi har hatt prøver i hele dag og filmet tre ganger med markører,
og jeg er nesten lei.
Nei, det er du ikke.
OK...
Det er så stas. Det er litt som
med PT Anderson på innspillingen av Boogie Nights
eller på innspillingen av Med alle midler med Orson Welles.
Da han filmet scenen med bilbomben. Eller på Cubas gater
da de spilte inn begravelsesscenen i Soy Cuba.
Ja, det er jo flotte scener.
Jeg må... Jeg må sjekke settet.
Ja.
Jeg skal ikke være i veien.
Du er slett ikke i veien.
- Ikke? - Nei. Selvfølgelig ikke.
Gi meg gjerne tilbakemeldinger. Jeg vil at sjefen skal være fornøyd.
Vi tar oss en kaffe. Hun ville bare være høflig.
- Nei. - Hun mente ikke nå.
Jeg har bare én liten idé.
Sarah?
En liten tanke. Jeg så at markøren ikke røykte marihuana
i starten av scenen, sånn som i manus.
Ja, vi droppet det. Det virket unødvendig.
Det var så fint fordi det peker tilbake til starten da de kjører inn i L.A.,
og hun lover Petunia å slutte å røyke.
Det runder av filmen.
Jeg vil alltid ha sirkelkomposisjon.
- Ja, men vi har ikke tid. - Det tar ett sekund.
- Nei. - Det er en sirkelkomposisjon.
Vet du? Det er en veldig god idé.
Bobby, kan vi la Greta røyke en joint?
Sikker? Det tar litt tid å hente den.
Ser du? De har ikke tid.
Det går fort. Og Sarah liker ideen.
Hun elsker den. Vi er vel enige her?
- Vi gjør det. Bra. - Ja, vi er enige.
En studiosjef med et godt forslag. Utrolig.
Ikke sant?
- Da går vi. - Finn frem jointen igjen.
- Ja. - Hun likte forslaget.
- Ja, hun er en god skuespiller. - Slutt, da.
- Ja, det knyter alt sammen. Sa du det? - Ja.
Hver gang vi ser henne tenne jointen i filmen, vet vi at det er fordi vi var her.
- Ja, men nå stikker vi til The Dresden. - Nei, vi må se innspillingen.
- Dette er det beste. - Matt, denne veien.
- Å, hva... - Gå, gå.
- Hvor skal vi? - Vet ikke.
- Vi har ordnet med en egen skjerm her. - Min egen skjerm?
Ja, vi rullet ut rød løper. VIP.
Med egen stol og egne rosiner.
Jeg trenger ikke... Jeg hadde det helt fint der borte.
- Jeg henter hodetelefoner. - Takk, Doug.
- Vi trenger hodetelefoner til sjefen. - Mottatt.
- Å, Sarah. Hvorfor oppmuntret du ham? - Det virket så viktig for ham.
Så du hvor glad han ble?
Det fjeset er helt patetisk.
Det er verdt det hvis jeg får låta.
Hvis jeg hadde vært sjef, skulle du fått hele albumet.
Bobby, kan vi komme i gang?
Vi venter bare på jointen. Straks klart.
Herregud, nå rekker vi bare én tagning. Vi må i gang.
Få den jointen på plass, takk.
Kom med jointen!
- Ja! - Takk.
Jeg vil ikke være her nå, mann.
Du er sjefen. Du er VIP.
De har kastet meg ut. Jeg er jo ikke dum. Jeg ga Sarah én idé, som hun likte.
En god, men kompleks idé.
- Jeg er studiosjef. Jeg kan gå ut igjen. - Nei, bli her.
Jeg går ut igjen! Slipp meg!
- Er det problemer med skjermen? - Nei, jeg vil bare være der det skjer.
- Hvordan skal vi rekke å savne deg? - Bare lat som jeg ikke er her.
Du gjør det helt umulig.
Vi har jointen og er klare.
- OK. - Kamera går.
Nå skjer det. Vær så god.
- Den sluknet. Beklager. - Fortsett.
- Faen i helvete! - Bare 30 sekunder. Vi tar det på nytt.
- Det var kult før den sluknet. - Er du fan av Rolling Stones?
Ja, jeg har truffet Mick Jagger en gang på Vanity Fairs Oscar...
- Jeg tenkte bare at... - Ja.
"You Can't Always Get What You Want" ville vært perfekt til scenen.
Ja. Hvis vi har råd, ville det vært perfekt.
Hvis du liker det, har vi vel råd til hva som helst?
Det funker ikke helt sånn.
- Da kjører vi. - Kamera går.
Vær så god.
- Faen. Så du det? Bildet falt ut. - Det var bare skjermen.
- Nå skjedde det igjen! - Det går helt fint.
Hei, Randall.
Takk for invitasjonen.
Sophia.
Har dere lyd?
- Hører du? - Ja!
Ti stille!
Bildet blir borte, og nå er lyden vekk. Må vi stoppe?
Nei, det går bra. Vi hører. Kutt ut.
Doug, kan du hjelpe meg? Lyden skurret, og nå hører jeg ingenting.
- La meg se. Det kan være batteriet. - Hold tåta.
- OK. Jeg hører bare ikke. - Er pluggen skikkelig i?
- Jeg tror det. - Er volumet skrudd opp?
- Stille. - OK. Unnskyld.
- Jeg kan bare se på skjermen. - Kutt.
Vent, hvorfor det? Det var jo perfekt.
Greta ble forstyrret av folk som hvisket.
Slutt, da!
Hvis dere fortsetter der dere stoppet, kan dere sikkert sy det sammen.
Vi klipper ikke.
I 1917 brukte de rask panorering mellom scenene.
Vi gjør ikke det her. Det er én tagning. Ingen triks.
Topp. Da kjører vi igjen.
- Du skal få noen som virker neste gang. - Bare lat som jeg ikke er her.
Bobby, kan vi samles i stuen, så vi slipper unna Matt?
Hva...
Det tar litt tid å fikse tørre klær til gjest nummer 2.
- Hvor lenge? - Fem minutter.
Går det?
- Har vi nok dagslys? - Ja, men bare til én tagning.
Alle på plass! Nå!
Det var assistenten. Han ville ikke tie stille.
- Ikke sant? - Ikke tenk på det.
- Han får sparken. - Du kan ikke sparke Doug.
- Han får aldri vite at det kom fra deg. - Jeg begynte som assistent...
- Hei, Doug. - Hei! Hva skjer?
- Du har på deg klærne til gjest nummer 2. - Få dem av.
Nei, vi kler ikke av studiosjefen.
Vi har flere på lageret.
- Doug, hent dem. - Å, herregud.
- Straks tilbake. - Nei, nei. Matt, kom... Å, herregud.
Mr. Magoo skal vekk!
Han nekter å høre på meg. Han er sjefen min.
Med mindre du vil gi meg mange millioner for å filme scenen
i det snåle studioet der de spilte inn The Mandalorian,
må du bli kvitt ham, så jeg kan bli ferdig.
Jeg tar meg av dette. Du skal bare skape kunst.
Jeg prøver.
- Få Matty med deg ut... - Det kommer ikke til å skje.
Eller sender jeg TMZ opptaket av deg som rapper på bursdagen min.
- Der du sier N-ordet. - Nei, nei! Ikke si mer. Jeg gjør det nå.
Matt. Matt, vi skal gå.
Hør her, Matt. Faen i helsike.
- Hvor gikk han som har like klær som deg? - Den veien.
Matt, vi må gå.
Vil de ha tak i meg?
- Hva faen er det du driver med? - Jeg må tisse. 30 sekunder, OK?
Patty vil ha deg ut. Nå.
Ja, det er bare fordi hun vil skape et nært forhold til Sarah Polley.
Sarah vil også ha deg ut.
Sa hun det?
Ja, Matt. Beklager, mann.
Hvorfor?
Det er en komplisert scene, de mister dagslyset, og når du er her,
skaper det ekstra stress, så jeg syns vi skal gå.
Da vil jeg jo ikke være her. Men dette er det beste med jobben.
Jeg vet det, kompis.
Å, herregud.
- Matt. Hei. - Hei.
- Du er her. - Jeg måtte jo få det med meg.
- Selvsagt. - Hvorfor har du kostyme?
Lang historie. Ikke tenk på det.
Du er virkelig en utradisjonell studiosjef.
- Det er så flott. - Oi.
- Ha det, Greta. - Jeg prøver.
Du er ute i skyttergravene, og sånt er så viktig.
Tusen takk. Og du er så god i filmen.
- Ja, ja. - Syns du? Takk.
- Men vi skulle... - Vi må gå.
Hva syns du så langt?
Jeg er så glad Sarah tok med jointen.
- Å, herregud. Det var mitt forslag. - Gudskjelov.
- Hva? - Ja, mitt forslag.
- Nei? - Jo da.
At jeg kaster den i bassenget? Det spiller på åpningsscenen.
- Sirkelkomposisjon. - Jeg elsker det!
- Alle elsker sirkelkomposisjon! - I begynnelsen og på slutten. Ja da.
- Klart det var din idé. - Takk. Godt å se deg. Vi må gå.
Takk. Så bra.
Vi kunne fått scenen i boks,
men de hvisket i bakgrunnen, og jeg ble så forstyrret.
- Og det er så frustrerende når det skjer. - De jævla statistene.
- Idioter. Så dumme. - Hater dem.
- Greta, de trenger deg på plass. - OK, kommer.
Kan vi møtes etterpå?
For jeg ville snakke med deg om presseturneen.
- Ja. - Du vet...
Kanskje vi kunne brukt firmaflyet. Kunne vært gøy.
- Det gikk ikke med Past Lives. - Kunne vært artig.
Jeg måtte nesten spikke min egen barkebåt.
- Aldri mer. - Jeg har jobbet hardt for å nå hit.
- Du fortjener bedre. - Tenk litt på det.
Bli med meg. Nei. Matt, du har toalett hjemme.
Jeg må tisse.
Men vær kjapp, så vi kan dra. Vær så snill.
Kom igjen. Jævla bukser. Faen! Å, gud.
Å, faen.
Å, pokker. Å, pokker.
Tiss fortere, din teite dust. Kom igjen.
Bli ferdig. Kom igjen.
Faen. Kom igjen. Jævla dritt.
Jævla glidelås på disse forbanna buksene.
Greta. Vi må snakke om prisgallaene. Pass på at du holder av tid i vinter.
- Vi har... - OK, Matt.
- Kutt! - Faen!
- Å, faen. Jeg er så lei for det. - Det går bra.
- Tilbake på plass. - Vi mister lyset!
- Men for helvete, Matt. - Å, faen.
- Det gikk bra. - Matt, gikk det bra.
- Det ser stygt ut. - Nei, det går bra. Bare fortsett.
Lege!
- Dere hørte hva sjefen sa! - Film videre!
- Du må sette deg. Du trenger legetilsyn. - Det går bra.
- Kamera går. - Å, gud.
Det går bra. Bare film.
Å, faen.
Herre Jesus, Matt!
- Du blør. - Det går bra. Bare fortsett. Film!
- Vi må i gang, ellers får vi ikke scenen! - Rydd opp! Tretti sekunder.
Du. Du!
- Slutt å smiske med Matt. - Vil du fly rutefly?
- Nei, men vi tar det senere. - Og som han ramlet!
Ja, kjempegøy. Kom igjen.
Kom igjen!
- Nå kjører vi på! - Drit i å rydde opp.
Vi kjører om 15 sekunder. Alle på plass. Nå!
Du fikser dette, Sarah.
- Skulle ikke vi gå? - Greta ba meg bli.
- Hun snakket om promoteringen. - Bare for å få bruke firmaflyet.
Det er bare derfor hun smisker.
Den eneste grunnen til at noen her snakker med deg,
er at de vil ha noe.
Kamera er klart.
Bra. Vær så god!
Gi plass.
Hei, Mr. Remick. Jeg er Larry Morse, førstehjelper.
- Jeg trenger ingenting. - La meg få se...
Jævla dritt. Unnskyld.
- Jeg trenger ikke hjelp. - OK. Ingen brudd.
Dere må være stille.
Men du må til akutten, for du kan ha indre blødninger.
Stikk, Larry. Pell deg vekk fra meg. Nå!
Beklager.
OK.
- Nei. - Kutt!
- Nei! - Hvorfor stoppet hun? Det var perfekt.
- Det står en bil i veien. - Hva?
Hvem eier den jævla bilen?
En eldre kabriolet. Med "STD HEAD" på skiltene.
Studiosjef, ikke kjønnssykdommer. Å, faen. Det er begge deler! Den er min!
- Jeg flytter den! - Hvorfor er du her fremdeles?
Greta ba meg bli. Jeg vil støtte kvinner, og da må jeg jo være her.
- Snakker du til meg om å støtte kvinner? - Jeg... Nei.
Støtt meg fra hvor du vil på kloden, bare ikke her! Dra!
- Flytt den jævla bilen din! - Jeg skal det nå!
- Hva er det? - Jeg må ha dressen min!
- Å, nei. - Drit i dressen! Kjør naken.
- Nei, nøklene ligger i lommen. - Kødder du med meg?
Du får betale for den Stones-låten!
- Den er din. - Herre Jesus.
- Hun er fly forbanna. - Ja, hun er veldig sint.
- Å, faen! - Hva er det?
- Så mange brune dresser. - Hvilken er det?
Den er fra Brunello Cucinelli! Dobbeltspent.
Fant den.
- Faen i helsike. Fant den. - Løp, løp! Å, nei.
Klart! Kjør lyd.
- Ikke si det. - Jo, alle på plass!
Skal du gå? Vi fikk ikke pratet...
- Bare ta flyet. Ja. - Takk. God bedring.
- Ha det, Greta. - Alt i orden. Beklager. Vi drar nå.
- Takk. Beklager. - Kjør!
- Vi kjører nå. - Her er kaffen din.
- Å, Jesus! Perfekt timing, Doug. - Faen, mann.
Faen. Jesus Kristus.
Å, nei. Å, herregud!
De står rett bak oss.
- Å, faen. - Fy pokker, det der var fælt.
Faen.
Tror du de rekker scenen?
Ja, helt klart.
- Ja. Det er lyst ennå. - Ja da.
Ja.
Men det må jeg si, det ble kult med jointen.
- Takk, mann. - Ja.
- Det syns jeg også. - Ja.
Sirkelkomposisjon.
- Det gikk ikke. - Faen!
Tekst: Trine Haugen