KATKEMATU KAADER
Palun sõida aeglasemalt.
Ei. Oleksime pidanud varem lahkuma. Nüüd jääme hiljaks.
Keda huvitab, kui me sellest tobedast võttest ilma jääme?
Mind. See stseen on legendaarne.
See saab kuulsaks. Tahan filmimise ajal kohal olla.
Dresden on seal, joome ennast täis, vähemalt saaks nalja.
Ma ei jää võttest ilma.
Miks see sind nii väga kotib? Me ei tee võtteplatsidel sittagi
ja nad ei jõua meie lahkumist ära oodata.
Pole tõsi. Kindlasti käituvad paljud bossid võtetel nõmedalt,
- aga mitte mina. - Jajah.
See on mu töö parim osa.
Näha operaatorit ja režissööri stsenaariumit ellu äratamas...
Selle nimel me töötamegi.
Mina teen seda raha, seksi ja narko nimel, aga eks olen vist teist tüüpi.
Sa ise naudid seda ka. Näe, seal see on.
- Ah jaa. Olgu, no... - Kurat. Kus ma pargin?
Mitte siia sissesõiduteele, see pole parkimiseks mõeldud.
Sõidame parklasse, nagu memos kästi.
Ei, aega pole.
Pargin siinsamas. Olen stuudio juht,
- vedagu mu auto ära, kui tahavad. - Selge.
Kuule. Töö juures oli sul ülikond seljas.
Sa vahetasid riideid.
- Jah. - Miks?
Võtetel kannan vabamat riietust. Oled neid santlaagreid näinud?
Põlvpüksid, sääred tätokaid täis... Ülikonnas näeksin välja nagu ment.
Kurat. Miks sa ei öelnud? Oleksin ka riideid vahetanud.
Sina näed nüüd lahe välja ja ma olen nagu nohik.
- Mida ma öelda oskan? - Vabandust!
Hr Remick, stuudio pealik?
Jah. Mina see olen. Tere. Kuidas läheb?
- Tšau. Meeldiv tutvuda. Doug. - Kuidas elad?
Kõigil on su tuleku üle hea meel.
Vaata aga.
Ilma selle ülikonnata poleks ma sind märganudki.
Tule kaasa.
See lollakas ülikond.
Võta kätte silt: „Mina allkirjastan teie palgatšekke, jobud.“
Nagu stuudiojuhi külaskäik juba piisavalt häiriv poleks.
Ma ei häiri kedagi, olen tuhandeid võtteid külastanud.
Ma oskan käituda.
Neil on kiire, palun ära hakka soovitusi andma.
Ilmselgelt. Ainult siis, kui küsitakse. Seni mind ei märkagi.
Eest ära, rahvas! Stuudio pealik tuleb. Eluga!
„Eest ära“.
Matty ja Sal saabuvad pauguga.
Tere, Patty.
Tere. Mis, kas smoking on puhastuses?
Kurat. Liiga uhke, jah?
- Pagan. Nii hull see ka pole, ega? - Ei ole,
- aga pead tagaplaanile hoidma. - Olgu.
Eks? Vigade jaoks siin täna ruumi ei ole.
- Jah. Täpselt. - Eks?
Anna andeks, aga häirid tiimi sama palju
kui šampuse ja kokaiinipakiga platsile saabunud Bob Evans.
Nii see on. Kuule, poiss. Millal alustame?
Mõne minuti pärast. Sarah teeb Jonasega terrassil viimaseid muudatusi.
- Hästi. - Kuule,
on teil siin kusagil kostüümiladu?
Äkki saaksin kampsuni, midagi kodusemat?
Jah, muidugi. Kohe näitan.
Alustasin ka assistendina.
Sal, sinust on sama palju kasu kui üksikust sokist. Pidid teda eemal hoidma.
Ma üritasin.
Peitsin end 20 minutit vetsus, et me siia ei jõuaks,
aga ta leidis mu ja pistis röökima. Jube piinlik.
- Tõsi ka? - Sarah.
No nii! Aitäh kõigile kannatlikkuse eest, hakkame kohe pihta.
- Tere, Patty, Sal. - Tere.
Nägin just Matti. Ta ei pidanud täna ju platsi külastama?
Me üritasime, aga võtted ajavad tal riista täide masti.
Ent kui ta kuuleb, et sa teda siia ei taha,
ei näe sa teda enam iial. Kas ütlen talle...
- Ei. Pole vaja. - Kindel?
Palun talt kohe Rolling Stonesi loo kasutamise eest 800 000 taala lisaks.
Ta keeldub, kui arvab, et ma teda siia ei taha.
Tõsi. Ta on hapra egoga kättemaksuhimuline mees.
- Ütlen seda ta parima sõbrana. - Küll kõik laabub.
Ära pane mind tähele. Matt on hea mees,
- ehk on tast abigi. - Kindlasti mitte.
Võime ta ekraani ette istuma saata. Karantiini panna.
Jajah. Nagu haige šimpansi.
- Hea mõte. - Tore. Mis iganes toimib.
Vaataksin meeleldi avakaadri üle. Aitäh.
Olgu, peame seda titte liivakastis hoidma.
- Jah. Mida? - Tead, et Greta lahkub täna õhtul?
Jah, lendab homme Londonisse, mingi ülisalajase Nolani filmi pärast.
Lugesin stsenaariumit. Mingi Rappija Jacki teema.
Spoiler: Jack on naisterahvas.
Sal, kui järgmine pooltund ideaalselt ei laabu,
pole filmil lõppu.
Patty, parimal juhul oled sa selle filmi auprodutsent.
Mina olen selle kallal neli aastat töötanud.
- Tõsi ka? - Sa oled siin vaid selleks,
et Sarah'le pugeda ja end ta järgmise filmi peale sokutada.
Sa polegi nii loll, kui välja paistad. Ja välja paistad sa erakordselt loll.
Tead, alkohoolikuna olid sa palju toredam.
Õnneks olen nüüd karsklane.
Oota.
- Oleme samas tiimis. Eks? - Jah.
Takistame Mattyt võtteid nurjamast...
- Jah. - ...hoides teda eemal Sarah'st
- ja näitlejatest, eelkõige Gretast. - Miks?
Greta tahab meediatuuri jaoks eralennukit.
Kui ta Matti näeb, kaotame filmimiseks valguse,
sest Greta poeb talle, lootes kommertslennust pääseda.
Selge pilt.
- Sisse! - Matty!
- Tere. Püha issand. - Tšau.
Kohe palju parem.
Näen välja nagu lollakas taustanäitleja?
Igatahes parem kui ennasttäis stuudiopealik.
Lähme nüüd!
- Pissida jõuan? - Nad alustavad.
- Tule. Lähme. - Hoia häda kinni, pisipõis.
Selge. Oota, püksid on liiga suured, raske on kõndida.
- Issand, Matty, amatöör oled. - Olgu, saan hakkama.
Katkematud kaadrid on tobedad.
Režissööri eneserahuldusprojekt, kõigi teiste elu teeb see raskeks.
Publikut see pask ei huvita.
Nalja teed? Katkematu kaader on kinokunsti võimsaim saavutus.
Täiuslik kooslus kunstnikutööst ja tehnilisest poolest.
„Lindmees“, „Inimlapsed“, „Omad poisid“.
Viimase filmimise ajal käisin ma Ray Liottaga.
- Tõesti? - Selle mehe varustus oli nagu nahkdiivan.
- Sa püha püss. - Puhka rahus.
Ja see on ka suurepärane tööriist loo jutustamiseks.
Greta Lee enesekindel tegelaskuju kaotab lootuse,
ühe katkematu võtte jooksul. Lihtsalt täiuslik.
Maya tahab müüa seda lesbide armuloona, mitte depressiivse kunstina.
Olgu, hakkame peale. Kõik kohtadele.
Jõudsimegi, just õigeks ajaks, et maagiat näha.
Kas peaksin neile enne tere ütlema?
- Ei. - Ei. Jää siia.
- Olgu. - Kurat. Pilv.
Ootame minuti.
Olgu, vaatame siis...
vaatame proovivõtte korra veel üle.
Alfie, käivita video.
Kaameratöö on ideaalne. Ma lihtsalt...
Dublant liigub pisut kiiresti.
Vaatame, et Greta ei kiirustaks.
OPERAATOR
Kuulge. Taustanäitlejad ei tohi siin olla.
- Issand. Anna andeks, hr Remick. - Ei. Ära muretse.
- Pole midagi. Ma tean. - Pidasin sind taustanäitlejaks,
- riiete pärast. - Saan aru.
Nimi on Matt, ära muretse.
Olgu. Matt, kas ma võin sulle kohvi pakkuda või midagi?
Kui sa juba pakud,
võtan jääkohvi kaerapiima ja sortsu agaavisiirupiga.
Tore. Aitäh sulle.
Teeskle, et mind pole.
Ja kes selle kohvi ära joob, kui sind pole?
Olgu, katkestame siin. See oli pisut liiga aeglane, ukse juures.
- Jah. - Lisame mõned kohamarkerid,
elutuppa. Kuidas valgus on?
Ideaali lähedane. Kohe alustades peaksime kaks head duublit saama.
- Hästi. - Olgu, kõik kohtadele.
- Tere! Kuidas läheb? - Tere, Matt.
Kuulsin, et tuled. Tore, et jõudsid.
Jah. Õige napilt. Aga jõudsime.
On see meie kostüümilaost?
See on pikem jutt. Hiljem räägin.
- Sul on praegu kiire. - Vahva. Aitäh tulemast.
Pane kirja, et ta hoiaks alguses rohkem vasakule...
- Olgu. - Päevamaterjal on imeline olnud.
- Oleme väga rahul. - Lahe. Tore, et meeldib.
- Jah. - Vahva.
Suure plaani ajaks on siis rohkem ruumi.
- Jah. - Ja siis...
Naisrežissööride toetamine on Continentalile väga oluline.
No kui stseeni purki saame, on kindel, et te pole eksinud.
„Eksinud“. Ei-ei.
Jah. Võiksid selle kommentaari kirja panna. Ja siis...
Olen oodanud, kuidas sa selle stseeni ellu äratad,
alates su stsenaariumi lugemisest. See on puhas poeesia, tead.
„Sophia sõidab minema, terve ta elu on igaveseks muutunud.
Kõik, mida ta armastab, jääb seljataha.“ Sina kirjutasid selle.
- Kirjutasin jah. - Jaa. Tahtsin seda kindlasti näha.
Me oleme terve õhtupooliku harjutanud ja teinud kolm proovivõtet,
hakkab vaikselt üle viskama.
Ei ta hakka. Ei.
Jah. Nii et...
Tead, see on tõeline maiuspala. Otsekui oleksin
koos PT Andersoniga „Boogie ööde“ võtetel, kui avastseeni filmiti.
Või Orson Wellesiga „Kurjuse puudutuse“ võtteplatsil, tead.
Kui ta autopommi stseeni filmis.
Või noh, Kuuba tänavatel,
kui seal „Soy Cuba“ matusestseeni filmiti.
Muidugi. Need on kõik vapustavad stseenid.
Ma siis... Pean platsi üle vaatama.
Jah.
Ei tahaks sind segada.
Sa ei sega sugugi.
Päriselt?
Ei. Muidugi mitte.
Ja kui sul kommentaare on, anna aga teada. Suur boss peab ju rahul olema.
Võtame õige tassi kohvi. Ei, ta oli lihtsalt viisakas.
- Ta tahtis, et ma... Mul on üks väike mõte. - Ta ei mõelnud, et kohe.
Kuule, Sarah. Sarah!
Üks väike mõte. Ma märkasin, et Greta dublant ei suitsetanud kanepit,
stseeni alguses, aga stsenaariumis suitsetab.
Jah, jätsime välja, see näis ebavajalik.
Jessas, see meeldis mulle hirmsasti,
selle kaudu meenub filmi algus, kui nad LA-sse sõidavad
ja ta lubab Petuniale, et jätab suitsetamise maha.
See seob filmi tervikuks. Loob raamid. Ma armastan raame.
Jah, nagu me kõik, aga aega pole.
See võtaks ju vaid sekundi.
- Ei. - Film saaks raamid.
Tead mis, see on väga hea mõte.
Bobby, paneme Greta jälle pläru suitsetama, eks?
Kindel? Hankimisega läheb natuke aega.
Näed? Aega pole.
See võtab hetke. Vaata, kuidas see mõte Sarah'le meeldib.
Ta on seitsmendas taevas. Me oleme ühel lainel.
- Teeme selle ära. Jah. Ilus. - Ühel lainel jah. Teeme ära.
Jah. Bossil on soovitus. Kes oleks arvanud?
Eks ole?
- Vahva. Lähme nüüd siiapoole. - Tooge pläru tagasi.
- Jah. - Mõte meeldis talle.
- Jah, ta on hea näitleja. - Oh ole nüüd. See meeldib talle.
- Jah, ei. Mõte on hea. Ütlesid vist nii? - Tead, mis lahe on? Jah.
Iga kord, kui me seda filmi vaatame ja ta pläru läidab, teame, et tänu meile.
Nõus. Aga lähme nüüd Dresdenisse.
- Ei, me peame seda nägema. See on... - No...
See on parim osa.
Matt. Siiapoole.
- Mis... - Lähme.
Kuhu me läheme?
- Ei tea. - Mis toimub?
See siin on su isiklik staap.
- Mu isiklik staap? - Mis asja?
Jah, rullisime punase vaiba lahti. VIP-ide staap.
Saad isikliku tooli ja isiklikud rosinad.
Seda pole küll vaja.
Ma olin seal väga õnnelik. See on täitsa ebavajalik.
- Toon sulle kõrvaklapid. Jah. - Aitäh, Doug.
Kõrvaklapid stuudiobossile. Kohe.
Sain. Tegelen.
Sarah, miks sa teda julgustasid?
Näis, et see on talle oluline.
Nägid, kui õnnelik ta oli, kui ma nõu kuulda võtsin?
Ma tean seda nägu. Hale ju.
Selle laulu eest on see väike hind.
Kui mina veel boss oleksin, saaksid terve albumi, hinnast hoolimata.
Bobby, palun hakkame filmima.
Ootame pläru. See peaks kohe jõudma.
Püha issand, nüüd on aega vaid üheks duubliks. Peame alustama.
Palun toome selle pläru kähku siia. Aitäh!
Tooge pläru jalamaid siia!
- Aitäh. - Jah!
Ma ei taha praegu siin olla, kurat.
Sa oled ju boss. VIP.
Nad viskasid mu välja. Ma pole loll, näen küll, mis toimub.
Tegin ühe ettepaneku, see meeldis Sarah'le.
Mõte on hea, kuid keerukas. Las nad...
- Olen stuudio juht. Võin tagasi minna. - Ei. Jää siia.
Ma lähen tagasi. Lähen jah.
Tšau. On monitoriga probleem?
Ei, tahtsin lihtsalt tegevusele lähemal olla.
- Kuidas me sind siis igatseda saame? - Teeselge, et mind pole.
Sa teed selle võimatuks.
Pläru on kohal. Oleme valmis.
- Tore. - Kaamera!
No nii, läheb lahti. Ja võte!
- See kustus, andke andeks. - Stopp!
Kuradi türaürask!
Ainult 30 sekundit. Kohe oleme valmis.
- Siiani nägi väga lahe välja. - Kuule, oled sa Rolling Stonesi fänn?
Oo jaa. Olen Jaggeriga korra kohtunud, Vanity Fairi Oscari...
- Jah, mõtlesin... - Jaa.
...et „You Can't Always Get What You Want“ sobib ideaalselt
lõpustseeni taustaks. Kui me loa saaksime.
Jah. Sobiks tõesti, kui seda endale lubada saaksime.
No kui see sulle meeldib, saad sa ju kõike lubada, eks?
Päris nii see ei käi.
- Olgu, hakkame pihta. Kohe. - Kaamera!
Ja võte!
ÜHENDUS PUUDUB
Kurat. Nägid? Pilt katkes.
Ainult ekraanil. Pole lugu.
- See juhtus jälle. - See on normaalne, pole probleemi.
Tervist, Randall.
Aitäh kutse eest.
Sophia.
Kas heli tuleb läbi?
- Kuulete midagi? - Jah!
Palun ole vait!
Video katkeb ja heli jupsib.
On kõik kombes? Või katkestame?
Kombes jah. Meie kuuleme hästi.
Lõpeta ära.
- Doug, kas saad mind aidata? - Jah, hr Remick?
Kuulsin kahinat, nüüd ei kuule midagi.
- Ma vaatan. - See ei...
- Midagi ei kuule. - Vahel on asi akus.
- Kuss. - Pane suu kinni.
- Jah. Ma ei kuule... - Kas kõrvaklapid
- on lõpuni sisse lükatud? - On küll.
- Minu arust. - Helinuppu keerasid?
Helinuppu? Ah jaa. Vaatame. Ma ei tea.
- Vaikust. - Olgu. Vabandust.
- Tead, pole vajagi. Vaatan monitori. - Kindel?
- Täiesti. - Stopp!
Oota. Miks? Miks stopp? Kõik oli täiuslik. Mis juhtus?
Greta kuuleb sosistamist, ta kaotas järje.
Oh jätke jama.
Kui nüüd täpselt sama koha pealt jätkata, saaks selle kokku lõigata, eks?
Me ei lõika.
Isegi „1917“ stseenid on kokku sulatatud.
Meie teeme katkematut kaadrit. Trikitamata, teeme selle lihtsalt ära.
Väga hea. Võtame uuesti.
Luban, et järgmisel korral kõik toimib,
- hr Remick. - Pole vaja. Teeselge, et mind pole.
Bobby, palun koguneme elutoas, sellest kuradi Mattist eemal.
Mis...
Peoloom nr 2 kuivatamine ja riietamine võtab natuke aega.
- Olgu, kui kaua? - Viis minutit.
- Kas sobib? On meil piisavalt valgust? - Kui viie pärast alustame.
Üks duubel, katkestusteta.
Kõik kohtadele! Jalamaid!
Tead, see Doug aina vatras, ei jäänud vait.
- Mõistad? - Ära muretse.
- Laseme ta lahti. - Ei tohi.
- Ei-ei. Ära lase lahti. - Ta ei kuule, et sina selle taga oled.
Asi pole selles. Ka mina alustasin assistendina.
- Tere, Doug. - Doug! Tšau. Mis teoksil?
Hr Remick, sa kannad Peoloom nr 2 riideid.
- Kurat, õige jah. - Võta ära!
Ei! Stuudio juhilt me rõivaid seljast ei kisu.
Kostüümilaos on mitu komplekti.
- Mine too need ära. - Oh issand.
- Tulen kohe. - Läki. Ei. Matt, ära...
Oh püha issand.
Tahan, et hr Magoo siit kaoks!
Ma üritan ju, ta ei kuula. Ta on mu ülemus.
Kui sa ei taha maksta miljoneid, et lindistada see stseen
selles veidras stuudios, kus „Mandaloriani“ filmiti,
pead ta minema viima, et ma filmi ära lõpetada saaksin.
Ei-ei. Lahendan asja ise, mu kuninganna. Sina keskendu oma kunstile.
Ma üritan.
- Võtad Matty ja viid ta ära... - Patty, see on võimatu.
...või saadan TMZ-le video sellest, kuidas sa mu sünnipäeval räppisid.
N-tähega sõna kasutades.
Ei! Ära ütle rohkem midagi. Saab tehtud.
Matt, me läheme minema.
Matt, kuule. No persse küll.
- Mees samasugustes riietes. Kus ta on? - Sinna läks.
Matt! Matt, me peame ära minema.
Kuule, kas mind otsitakse?
- Mida perset sa teed? - Õudne pissihäda on.
Keegi on vetsus. Anna mulle 30 sekundit.
Patty käskis su üles otsida ja ära viia. Kohe.
Tean, et Patty tahab must lahti saada, et rahus Sarah Polleyga sõbrustada.
Sarah tahab ka sust lahti saada.
Kas ta ütles nii?
Jah, Matt, ütles küll. Mul on kahju, mees.
Aga miks? Ta...
Küllap sellepärast, et stseen on keerukas,
hämaraks läheb ja sinu kohalolek tekitab temas stressi, nii et lähme parem ära.
- No siis ei tahagi ma siin olla, tead. - Ma tean.
- Aga see on mu töö parim osa. - Ma tean, sõbrake. Pole hullu.
Issand.
- Matt, tere. - Hei.
- Sa tulid. Heldeke. - Ei tahtnud ilma jääda.
- Muidugi tulin. Jah. - Miks sa kostüümis oled?
See on pikem jutt, las see jääb.
Tead, sa oled tõesti täitsa teist sorti stuudiojuht.
See on väga äge.
- Head aega, Greta. - Aitäh. Üritan tõesti teistest erineda.
Oled siin, koos meiega kaevikus, ja see on nii suur asi.
Aitäh. Sa teed filmis, muide, imelist tööd.
- Jajah. - Tõesti? Aitäh.
- Hakkasime just... - Peame kahjuks lahkuma.
Oota. Mida sa filmist üldse arvad?
Nii hea, et Sarah suitsetamise sisse jättis.
- Issand. - Tänu taevale.
See oli minu mõte.
- Mida? - Jah, minu mõte.
- Ei ole võimalik. - Jajah.
- Kui ma tuha basseini raputan... - Jah.
...meenutab see avastseeni, mis...
- Film saab raamid. - Ma armastan raame!
Kõik armastavad!
- Kuuled või? Täpipealt. - Algus ja lõpp. Raamid on vahvad. Läki.
- Muidugi oli see sinu mõte. - Aitäh sulle.
Tore oli näha, hakkame minema.
Aitäh. Nii tore.
Nõme on see, et kõik sujus,
aga keegi sosistas taustal, keskendumine kadus täiega.
Selline asi ajab õudselt närvi. See on nii solvav.
- Andestamatu. - Õudne. Pagana taustanäitlejad.
- Lollpead. Täielikud ajukääbused. - Vihkan neid.
- Greta, sind oodatakse. - Selge, kohe tulen.
Kui sa mind päeva lõpus üles otsiksid, tahaksin sinuga meediatuurist rääkida.
- Ah soo. - No tead,
ehk võiksime eralennukiga minna, jube lõbus oleks.
- A24, „Eelmised elud“, raha polnud üldse. - Oo jaa. Väga lõbus võiks olla.
Kaks dollarit taskus.
Pidin siia jõudmiseks põhimõtteliselt ise paadi ehitama.
- Oi ei. Ei iial enam. - Aitab sellest.
Olen liiga palju vaeva näinud.
- Sa väärid enamat. - Mõtle sellele, eks?
- Suurepärane. - Parimat väärid.
- Palun tule nüüd. Ei-ei. - Ma...
Matt, sul on kodus ka WC.
Pean ära käima.
Kuse kähku ja tõmbame uttu. Palun, Matt. Palun.
Jessas. Need kuradi püksid. Persse! Oh taevas.
Raisk.
Oh pagan. Oh pagan.
Pissi nüüd kiiremini, sa loll nõmedik. Lase nüüd käia.
Saa juba otsa! Ära jama.
Kurat.
Oh kurat võtaks. Persse küll!
Nende kuradi retropükste kuradi lukud, raisk.
Greta, kuule, räägime auhinnahooajast. Ära talveks suuri plaane tee.
- Meil on... - Matt, kuule...
- Stopp! - Vittu!
Oh sa raisk. Vabandust, Greta.
- Anna andeks. - Pole viga.
- Uuesti! - Vabandust.
- Kohe uuesti! - Kohtadele! Valgus kaob!
Mida perset sa teed?
- Persse. - Püha kurat.
- Persse. Mul on kõik hästi. - Matt, jäid sa terveks?
- Oi ei. See näeb hull välja. - Ei, kõik on hästi, filmige edasi.
Meedik!
Nagu boss ütles: hakkame filmima.
- Oled kombes? - Jätkake!
Peaksid istuma.
- Viime su haiglasse... - Pole vaja.
...otsemaid.
- Pange kaamerad käima. - Püha issand.
Kõik on hästi, filmige lihtsalt.
Pagan.
Püha issand, Matt.
- Kõik kohad on verd täis. - Pole viga, teie jätkake. Filmige!
Ei! Peame kohe alustama, muidu ei saa midagi kätte.
- Olgu. Läksime. - Koristage ära! 30 sekundit.
Sina seal. Sina!
Lõpeta Mattile pugemine.
- Ma näen sind läbi. - Tahad kommertslennuga minna?
- Muidugi mitte, arutame hiljem. - Olgu. Aga nägid, kuidas ta kukkus?
Jah, väga naljakas oli. Mine nüüd.
Tegutseme! Eluga!
- Läks, läks! - Unustage koristamine.
15 sekundit! Kõik kohtadele! Ruttu!
Sa saad hakkama, Sarah.
Pidime ju ära minema.
Greta palus mul siia jääda.
Ta rääkis juba filmi reklaamimisest.
- Ta on elevil. - Et eralennukit kasutada.
Vaid sellepärast ta sulle poeb.
See on ainus põhjus, miks keegi sinuga siin üldse räägib: nad tahavad midagi.
Kaamera on valmis.
Tore. Ja võte!
Laske läbi.
Tere, hr Remick. Olen Larry Morse, kohalik meedik.
- Tere. Ma ei vaja abi, kõik on hästi. - Las ma piilun.
Kurat. Vabandust. Kõik on kombes.
- Ma ei vaja abi, kõik on hästi. - Hea uudis: murtud pole vist miski.
Poisid, palun olge vait.
Aga peate haiglasse minema, on sisemise verejooksu oht.
Tõmba uttu. Tõmba uttu, Larry. Jäta mind rahule, raisk. Kohe! Uju ära.
Palun vabandust. Vabandust.
Olgu.
- Pole võimalik. - Stopp!
- Ei! - Mille kuradi pärast?
Kõik sujus.
- Kellegi auto on ees. - Mida?
Kelle kuradi auto võtte ära rikub?
Vana kabriolett, numbrimärgil kirjas „STD PEALIK“.
Stuudio pealik, mitte STD. Ah kurat, mõlemat ju. Persse. Minu auto!
- Kohe viin ära. - Kurat, nalja teed?
- Miks sa üldse siin oled? - Pole minu süü!
Greta palus mul siia jääda. Ma üritan naisi toetada.
Siin olemata seda ju teha ei saa.
Kuule. Tuled mulle naiste toetamisest rääkima?
Ei. Ma...
Toeta mind ükskõik kust, aga mitte siit!
- Mine! - Olgu.
- Vii see kuradi auto kohe ära! - Juba viin!
- Kohe viin! - Saame aru!
STD PEALIK
- Mis on? - Kurat! Vajan oma ülikonda.
- Oh ei. - Persse see ülikond! Sõida alasti.
Ei, võtmed on taskus!
- Kurat, nalja teed? - Toon ära!
Rolling Stonesi loo maksad kinni!
- Saab tehtud. Jah. - Oh püha issand.
- Sarah on täiega närvis. Marus lausa. - Jah, tulivihane.
- Oh persse küll! - Mis on?
- Miljon beeži ülikonda! - Milline neist?
- Neid on nii kuradi palju. - Mis mudel?
- Brunello Cucinelli! - Millise lõikega?
Brunello Cucinelli! Kahe nööbireaga.
Leidsin.
- Oh kuradi kurat. Kätte sain. Kurat. - Mine-mine. Oh ei.
Valmis olla! Heli!
- Ära ütle seda. - Kõik kohtadele!
Sa lähed ära? Me ei jõudnud rääkida...
- Eralennuk on sinu. Ära muretse. - Tänu taevale! Aitäh. Saa terveks.
- Tšau, Greta. - Pole probleemi.
Vabandust! Juba lähen!
- Aitäh kõigile, andke andeks. - Mine!
- Läheme juba! - Su kohv on siin.
- Püha issand. Hea ajastus, Doug. - Kurat, Doug! Kurat võtaks, mees.
Persse. Püha issand.
Oh ei. Oh püha issand.
Kõik on seal, otse meie taga.
- Persse. - Kurat, see läks nüüd küll kehvasti.
Kurat. Persse.
Usud, et nad saavad asja filmitud?
Jaa, kindel see.
- Jah. Väljas on veel valge, eks? - Täiega.
Jah.
Aga ühte ma ütlen: pläru nägi lahe välja.
- Aitäh. - Jaa.
- Minu arust ka. - Jah.
Raamid ju.
- Ei saanud filmitud. - Kurat!
Tõlkinud Triin Jürimaa