STUDIO
„NA JEDEN ZÁBĚR“
Zpomal, prosím.
Ne, měli jsme vyjet dřív. Prošvihneme to.
Nevadí, když ten jednozáběr nestihneme.
Mně to vadí. Bude to legendární.
Bude to slavnej filmovej záběr. Chci u toho být.
Do Dresdenu je to kousek, zlískáme se. Užijem si to.
Ten záběr nezmeškám.
Proč se tak staráš? Stejně na place děláme kulový
a oni se těší, až vypadneme.
Blbost. Spousta šéfů je na place na zabití.
- Já ne. - Fajn.
Tohle mám na tý práci nejradši.
Vidět, jak kameraman a režisér vdechují scénáři život. Proto to děláme.
Já to dělám kvůli prachům, sexu, drogám. Ale já jsem asi jinej.
Miluješ to. Tady to je. Jsme tu.
- Jo. Fajn, no... - Kruci. Kde mám zaparkovat?
Rozhodně ne na týhle příjezdovce. Tady to není pro štáb.
Jeď do base campu, jak psali.
Ne, není čas.
Zaparkuju na place. Jsem šéf studia.
- Ať mě třeba odtáhnou. - Fajn.
Hej. Nemáš na sobě oblek, cos měl v práci. Převlíkl ses.
- Jo. - Proč?
Na plac chodím v ležérním. Viděls, co nosí ti flákači?
Šortky a na lýtku mají tetování.
Ty máš oblek. Seš jak fízl.
Kruci. Pročs něco neřekl? Taky bych se převlíkl.
Vypadáš jako pohodář a já jako exot.
- Promiň. Co já s tím? - Promiňte.
Pan Remick, šéf studia?
Jo! To jsem já. Jak je?
- Zdravím! Těší mě. Doug. - Jak to jde?
Všichni se na vás moc těší.
Páni. To koukám.
Nebýt toho obleku, nevšimnu si vás.
Pojďte.
Pitomej oblek.
Měls držet ceduli: „Schvaluju vám výplaty, svině.“
Jako by návštěva šéfa nerozptylovala už tak.
Nikoho rozptylovat nebudu. Na place jsem byl tisíckrát.
Umím dělat jakoby nic.
Tlačí je čas, tak jim toho moc nevnucuj.
Řeknu názor, když budou chtít. Ale jinak si mě ani nevšimnou.
Z cesty. Přichází šéf studia. Uhněte!
Z cesty.
- Velkolepý příchod Mattyho a Sala. - Patty.
Ahoj. Smoking máš v čistírně?
Kruci. Moc nóbl, co?
- Tak hrozný to není, ne? - To nic.
- Ale nevyrušuj. - Fajn.
Ano? Tenhle záběr nesmí pokazit.
- Jo. - Ano?
Promiň, ale jsi stejně rušivý faktor
jako Bob Evans s lahví šampáňa a sáčkem kokainu.
Tak to chodí. Hochu! Kdy začne natáčení?
Za pár minut. Sarah dělá s Jonasem úpravy na terase.
- Fajn. - Není tu někde kostymérna?
Nemáte tam svetr nebo něco ležérního?
Jistě. Pojďte, zavedu vás tam.
Býval jsem asistentem.
Seš k ničemu jako lichá fusekle.
Měls mu zabránit, aby sem jezdil.
Já se snažil. Dvacet minut jsem trčel v jeho koupelně, abych ho zdržel,
ale našel mě a pak mě seřval. Trapas.
- Vážně? - Sarah.
Tak, vážení, díky za trpělivost.
- Pustíme se do toho. Patty. Sale. - Ahoj.
Všimla jsem si tu Matta. Neměla být dnešní návštěva zrušená?
Já vím. Snažili jsme se, ale je strašně nadrženej.
Když se dozví, že ho tu nechceš,
už ho neuvidíš. Mám mu říct, že...
- Ne. To nic. - Ano?
Chci ho požádat o 800 táců na song od Rolling Stones.
Když zjistí, že ho tu nechci, neschválí to.
Jo, je to citlivej a mstivej člověk.
- A to říkám jako jeho kámoš. - Nevadí. Nic jsem neřekla. Je fajn.
- Třeba nám pomůže. - Rozhodně ne.
Můžeme ho usadit k vlastnímu monitoru. Izolovat ho.
Jako nakaženýho šimpanze.
- Bezva nápad. - Fajn, klidně.
Chci znovu vidět úvodní záběr.
Fajn, teď musíme přerostlý mimino udržet v ohrádce.
- Jo. - Víš, že přijdeme o Gretu?
Jo, zítra letí do Londýna kvůli utajovanému filmu od Nolana.
Četla jsem scénář. Jack Rozparovač.
Spoiler: je to ona.
Sale, jestli ten jednozáběr v příští půlhodině nevyjde na jedničku,
jsme bez závěru.
Seš tady přinejlepším jako čestná producentka.
Já na tom dělám už čtyři roky.
- Vážně? - Seš tu jen proto,
abys Sarah podlejzala a dostala příští film.
Nejsi blbej, jak vypadáš.
Což není žádná výhra, když vypadáš jako pablb.
Kdyžs byla v lihu, bylas milejší.
Dobře že už nepiju.
- Počkej. Jsme ve stejném týmu, ano? - Jo.
Nedovolíme Mattymu ten záběr mařit.
- Jo. - Nepustíme ho k Sarah
- ani k hercům, obzvlášť ke Gretě. - Proč?
Chce na to turné soukromé letadlo.
Když ho uvidí, zapomene na nás. Bude mu nadbíhat, aby nemusela komerčním.
Rozumím.
- Jo! - Matty!
- Ahoj. Můj bože. - Čau.
- Mnohem lepší. - Nevypadám jako blbej kompars?
Lepší blbej kompars než nabubřelej kravaťák.
Jdeme!
- Můžu na malou? - Už začnou.
- Pojď. - Malý močák. Vydrž to.
Zpomal, padají mi kalhoty. Blbě se v nich chodí.
- Bože, Matty. Nebuď amatér. - Tak jo.
Stupidní jednozáběry. Režisér si honí ego a ničí ostatním život.
Divákům je tohle u prdele.
Žertuješ? Jednozáběr je největší filmařskej úspěch. Chápeš?
Je to dokonalý spojení umění a technických schopností.
Jako Birdman, Potomci lidí, Mafiáni.
Víš, že jsem při natáčení chodila s Liottou?
- Fakt? - Nádobíčko měl jako useň na sedačce.
- Uf. - Pokoj jeho duši.
Taky je to skvělej nástroj pro vyprávění.
Sebejistá postava Grety Lee se změní ve zlomenou ženu,
a to v jediným záběru bez střihů. Perfektní.
Maya to pojme jako lesbickou love story, a ne depresivní jednozáběr.
Tak jo, začneme. Všichni na místa.
Stihli jsme to. Právě včas na kouzlení.
Nemám je jít pozdravit?
- Ne. - Ne. Zůstaň.
- Dobře. - Kruci. Je tam mrak.
Dejte mi chvilku.
Dobře, podíváme se...
Než začneme, podíváme se na záznam ze zkoušek.
Alfie, pusť to.
Kamera je perfektní. Jen...
Dublérka jde moc rychle.
Greta si musí dát načas.
KAMERAMAN
Hej. Sem kompars nesmí.
- Bože. Omlouvám se, pane Remicku. - Ne, to nic.
- Dobrý. Vím. - Myslel jsem, že jste kompars.
- To to oblečení. - Chápu.
Říkejte mi Matt. V pohodě, klídek.
Dobře. Matte, dáte si kávu nebo něco?
Jestli tam jdete,
dám si ledovou kávu s ovesným mlékem a trochou agáve.
Bezva, moc děkuju.
Dobře. Jako bych tu nebyl.
A kdo teda bude pít to kafe?
Tady stop. U těch vstupních dveří to bylo pomalé.
- Jo. - Potřebujeme značky v obýváku. Co světlo?
Skoro perfektní. Mohla by z toho být dvě dobrá jetí.
- Fajn. - Tak jo, na místa.
- Zdravím. Jak to jde? - Matte.
Jsem ráda, že jste to stihl.
Tak tak. Ale jsme tu.
To je z kostymérny?
Necháme tu historku na potom.
- Máte práci. - Díky, že jste přišel.
Poznamenej si, aby se na začátku držela vlevo od kamery...
Denní práce jsou skvělý.
- Jsme nadšení. - Báječné. To mě těší.
- Jo. - Skvělé.
V celkovém záběru pak nebudou tak u sebe.
- Dobře. - Potom...
Podpora filmařek je pro Continental velkou prioritou.
Tak to s tím záběrem nesmíme udělat chybu.
Chybu. To ne.
Jo. Zapiš to, skvělé. A potom...
Zajímalo mě, jak té scéně vdechnete život.
Četl jsem ji ve scénáři. Byla velmi poetická.
„Sophia odjíždí, celý život se jí navždy obrátil naruby.
Opouští vše, co miluje.“ Vaše slova.
- Ano. - Jo.
To bych si nenechal ujít.
Zkoušeli jsme to celé odpoledne, třikrát jsme to točili s dubléry
a už toho mám skoro po krk.
Ale nemáte.
Tak jo...
Je to požitek. Je to jako být s Andersonem na natáčení Hříšných nocí,
když točili ten úvod,
nebo na natáčení Doteku zla s Orsonem Wellesem.
Ten výbuch auta.
Nebo být v kubánských ulicích,
když v Já, Kuba točili tu scénu s pohřbem.
Jistě. Jo, to jsou skvělé záběry.
Půjdu... Půjdu omrknout plac.
Jo.
Nebudu překážet.
Vůbec nepřekážíte.
Vážně?
Ne, jistěže ne.
Uvítám jakékoli vaše připomínky. Chci, aby byl šéf spokojený.
Co zajít na kávu? Ne. Byla jen zdvořilá.
- Ne. - Nemyslela teď.
Ne. Mám jeden nápad. Klid.
Hej, Sarah. Sarah.
Něco mě napadlo. Všiml jsem si, že dublérka Grety Lee nekouří
v úvodu jointa, jak je to ve scénáři.
Vyškrtli jsme to. Nebylo to důležité.
Moc se mi to líbilo.
Souvisí to s úvodem toho filmu, kdy jedou do LA
a ona Petunii slíbí, že přestane kouřit.
Propojuje to ten film.
- Pojítka miluju. Vždycky je hledám. - To my taky, ale nemáme čas.
Zabere to sekundu.
- Ne. - Je to pojítko.
Víte co? Je to vážně dobrý nápad.
Bobby, vrátíme se k tomu, jak Greta kouří jointa?
Určitě? Rekvizitářům to chvilku potrvá.
Vidíš? Není čas.
Bude to jen chvilka. Sarah se to zamlouvá.
Je nadšená. Jsme na jedný vlně.
- Pojďme na to. Bezva. - Jo. Pojďme.
- Šéf s chytrým nápadem. Kdo by to řekl? - Že jo?
- Skvělý. Pojď sem. - Toho jointa.
- Jo. - Líbilo se jí to.
- Skvělá herečka. - Podle ní je to dobrej nápad.
- Dobrý pojítko. - Víš, co je cool?
- Zmínils to? - Jo.
Kdykoli budeme ten film sledovat a ona si zapálí jointa, bude to díky nám.
Souhlas. Pojeď do Dresdenu.
- Ne, musíme je sledovat. - Fajn.
- Tohle je na tom to nejlepší. - Matte. Tudy.
- Co... - Běž.
Kam jdeme?
- Nevím. - O co jde?
Máme pro vás vlastní monitor.
- Vlastní monitor? - Cože?
Jo, speciálně pro vás. VIP koutek.
Máš tu vlastní židli i rozinky.
Hele, nepotřebuju... Byl jsem spokojenej tam. Tohle nemusíte.
- Přinesu sluchátka. - Díky, Dougu.
- Potřebujeme sluchátka pro šéfa studia. - Rozumím. Zařídím.
Sarah, proč ho v tom podporuješ?
Je to pro něj důležité. Vidělas, jakou měl radost?
- Viděla jsem ten výraz. Je to směšný. - Za ten song je to malá cena.
Být šéfkou já, dám ti celé album, bez ohledu na cenu.
Bobby, můžeme začít?
Čekáme na toho jointa. Hned to bude.
Prokrista. Takhle stihneme jedno jetí. Musíme už začít.
Přineste co nejdřív toho jointa. Děkuju.
Okamžitě přineste toho jointa!
- Děkuju. - Jo!
Já tady sakra nechci být.
Seš šéf. VIP.
Vyhostili mě. Nejsem idiot. Došlo mi, o co tady jde.
Můj nápad se Sarah líbil.
- Je to komplikovaný nápad. - Jsem šéf studia.
- Jdu zpátky. - Zůstaň se mnou.
Jdu zpátky. Nech mě! Jdu zpátky!
Nějaký problém s monitorem?
Ne. Jen chci být blíž akci.
- Takhle nám ani nestačíš chybět. - Prostě si mě nevšímejte.
Znemožňuješ nám to.
Máme jointa. Jsme připraveni.
- Fajn. - Točíme.
Tak jo. Jdeme na to. Akce, prosím.
- A je fuč. Pardon. - Stop.
Do prdele!
Jen 30 sekund na přípravu.
Do té chvíle to bylo cool.
- To bylo... - Máte rád Stony?
Jo. Potkal jsem se s Jaggerem na oscarové afterpárty...
- Jen mě napadlo... - Jo.
„You Can’t Always Get What You Want“ by se sem hodila. Pokud by to šlo.
Jo. Pokud bychom si ji mohli dovolit, byla by perfektní.
Pokud se vám líbí, můžeme si dovolit cokoli, ne?
Takhle to úplně nefunguje.
- Tak jo, jedeme. - Točíme.
Akce, prosím.
ŽÁDNÉ VIDEO
- Kruci. Viděls? Vypadl obraz. - To nic. Je to jen monitor.
- A zas! - To je normální.
Neřeš to. To nic.
Ahoj, Randalle.
Díky za pozvání.
Sophie.
- Co zvuk? Slyšíš to? - Ano!
Ticho, prosím!
Vypadává obraz i zvuk.
- Je to dobrý? Nestopneme to? - Dobrý. Slyšíme to. Přestaň, nech toho.
- Dougu, pomoz mi. - Copak?
Vypadávalo to a teď nemám nic.
- Ukažte. - Prostě to...
- Neslyším... - Bývá to baterkou.
- Ticho. - Sklapni.
- Tak jo, neslyším... - Co konektor?
- Byl připojený? - Byl.
- Asi jo. - A hlasitost?
Hlasitost? Jo. Mrknu se... Nevím.
- Ticho. - Fajn. Pardon.
- Nechci je. Stačí monitor. - Určitě?
- Dobrý. - Stop.
Cože? Proč? To bylo perfektní. Co se stalo?
Greta slyšela někoho šeptat a rozhodilo ji to.
Ale no tak!
Když navážete na to, kde jste to stopli, můžete to spojit.
Žádné spojování.
Jako ve filmu 1917. Spojili scény pomocí strhů.
Žádné strhy. Je to jednozáběr. Žádné triky. Natočíme ho.
Bezva. Sjedeme to znovu.
- Příště vám dám funkční headset. - Netřeba. Nejsem tady.
Bobby, můžeme jít do obýváku pryč od zatracenýho Matta?
Co...
Chvíli potrvá, než se host číslo 2 připraví, usuší, převlékne...
- Jak dlouho? - Pět minut.
- Vyjde to? Budeme mít světlo? - Za pět minut ano.
Na jedno jetí bez resetů.
Všichni na místa! Hned!
Jen pro info, to asistent Doug. Pořád mluvil.
- Rozumíte? - Tím se netrapte.
- Má padáka. - Nevyhazujte ho.
- Nedělejte to. - Nedozví se, že to bylo na váš popud.
O to nejde. Taky jsem býval asistent...
- Dougu. - Ahoj! Jak je?
Pane Remicku, máte kostým hosta číslo 2.
- Kruci. - Shoď to.
Ne! Šéfovi studia oblečení nebereme.
Máme ho kupu vzadu v kostymérně.
- Běž! Dougu, přines ho. - Bože.
- Hned přijdu. - Ne, Matte, pojď...
Panebože.
Ať ten vrták vypadne!
Snažil jsem se. Neposlouchá mě. Je to můj šéf.
Pokud mi nechcete dát miliony dolarů, abych to natočila
v tom divném ateliéru, ve kterém vznikl Mandalorian,
musíte se ho zbavit, ať můžu film dokončit.
Postarám se o to, drahoušku. Věnuj se svému umění.
Já se snažím.
Teď donutíš Mattyho odejít...
To nepůjde.
Nebo pošlu TMZ to video z mé oslavy narozenin, na kterém rapuješ.
To s tím slovem na N.
Ne, víc neříkej. Zařídím to.
Matte, odcházíme.
Hej, Matte. To mě kurva poser.
- Kde je chlápek oblečený jako vy? - Šel tamtudy.
Matte, musíme jít.
Čau, shánějí mě?
- Co děláš? - Už dlouho potřebuju čurat.
Někdo tam je. Dej mi 30 sekund.
Patty chtěla, abych tě našel. Máš odejít.
To mi došlo... Poznám to.
- Chce se spřátelit se Sarah. - Ta tě tu taky nechce.
To řekla?
Jo, Matte. Mrzí mě to.
Proč? Ona...
Myslím, že... Je to komplikovaný záběr,
stmívá se a ty ji svou přítomností stresuješ, proto bychom měli jít.
- Jestli mě tu nechce, nechci tu být. Ano? - Jo.
- Tohle mám na tý práci nejradši. - Vím. To nic.
Ach bože.
- Matte. - Ahoj.
- Jsi tady. Bože. - To si nenechám ujít.
- Jistě. Jo. - Bezva. Co ten kostým?
To je na dlouho. To neřeš. Jo.
Víš, ty jsi vážně úplně jiný šéf.
- Je to úžasný. - Páni.
- Ahoj. - Díky.
- Snažím se. - Jsi tu s námi na bojišti
a to nám vždycky pomůže.
Moc děkuju. Mimochodem odvádíš skvělou práci.
- Jo. - Vážně? Díky.
- Právě... - Bohužel musíme jít.
Počkat. Co na to zatím říkáš? Jsem ráda, že si to s tím jointem Sarah rozmyslela.
- Panebože. - Díkybohu.
To byl můj nápad.
- Cože? - Jo, byl to můj nápad.
- Ne. - Jo.
- Jak ho pinknu do bazénu? - Jo.
Odkazuje to na úvodní scénu...
- Pojítko filmu. - Pojítka miluju!
Všichni je milují!
- Slyšíš? - Začátek a konec.
- Přesně tak. - Jo, skvělý. Pojď.
- Tvůj nápad. - Díky a... Fajn.
- Rád jsem tě viděl. Už jdeme. - Díky. Skvělý.
Je hrůza, že už bychom to měli,
ale v pozadí byl slyšet šepot a úplně mě to rozhodilo.
To mě vždycky strašně vytáčí. Je to tak neuctivý.
- Ten kompars. - Neodpustitelný.
- Pitomci. Kokoti. - Nesnáším je.
- Greto? Na značku. - Jo, dobře. Hned přijdu.
Jestli se chceš po natáčení sejít, chci si promluvit o tom tiskovém turné...
- Jo. - Jde o to...
Mohli bychom letět vlastním letadlem. Zábava.
- To by byla zábava. - Třeba Minulé životy. To bylo bez peněz.
Dva dolary. Musela jsem se tam dopravit sama.
- Nikdy víc. - To už nechci. Tvrdě jsem dřela.
- Zasloužíš víc. - Přemýšlej.
- Zasloužíš to nej. Pojď se mnou. Ne. - Já...
Záchod máš i doma.
Já potřebuju.
Ale pohni, ať odsud vypadnem. Prosím.
Tak dělej, krucinál. Pitomý kalhoty. Do háje! Ach bože.
Sakra.
Kruci.
Čurej rychleji, ty hňupe. No tak.
Už konči. No tak.
Sakra. No tak. Do prdele.
Pitomej zip na pitomejch kalhotách.
Greto, chtěl jsem probrat udělování cen. Na zimu si nic neplánuj.
- Máme... - Matte.
- Stop! - Kurva!
- Kruci. Omlouvám se, Greto. Promiň. - To nic.
- Na místa. - Promiň.
- Znovu! - Na místa! Stmívá se!
Co děláte?
- Pardon. Kruci. - To mě poser.
- Sakra. Nic mi není. - Matte, jsi v pořádku?
- Ale ne. To vypadá zle. - Ne, dobrý. Pokračujte.
Zdravotník!
Slyšeli jste šéfa, točíme dál!
- Dobrý? - Točte!
Pojď se posadit.
- Na pohotovost. - To nic.
Hned.
- Kamery. - Panebože.
To nic, točte dál.
Sakra.
Prokrista, Matte!
- Strašně krvácíte. - Dobrý. Jen pokračujte. Točte!
Ne! Musíme začít, jinak to nedáme!
- Jdeme na to. - Uklidit, 30 sekund!
Ty. Ty!
- Nebuď k Mattovi tak milá. Znám důvod. - Ty chceš letět komerčním?
Ne. Probereme to pak.
Fajn, ale víš, jak tvrdě upadl?
Jo, bylo to vtipný. Běž.
No tak, rychle.
- Jdeme na to! - Na úklid serte!
Točíme za 15 sekund. Všichni na místa. Hned!
- To zvládnete. - Byli jsme na odchodu.
Greta chtěla, abych zůstal.
- Mluvila o propagaci filmu. Těší se. - Kvůli vlastnímu letadlu.
Jen proto ti leze do zadku.
Všichni se tu s tebou baví jen proto, že od tebe něco chtějí.
Kamera připravená.
Fajn. Akce, prosím!
Pardon.
Pane Remicku. Jsem Larry Morse, zdravotník.
- Nic to není. - Ukažte...
- Jen... - To nic.
Do prdele, pardon. To nic.
- Nic nechci. - Dobrá zpráva, nemáte nic zlomeného...
Musíte být potichu.
Musíte na pohotovost, můžete mít vnitřní krvácení.
Odprejskni, Larry. Běž kurva ode mě. Hned! Táhni!
Pardon.
Tak jo.
- To snad ne. - Stop!
- Ne! - Proč přestala? Bylo to perfektní.
- Auto na příjezdovce. - Cože?
Čí auto nám do prdele kazí záběr?
Starý kabriolet. Vlastní registračka. „ŠÉF STD.“
Šéf studia, ne STD! Kruci. Je to obojí. Sakra. To je moje!
- Odjedu s ním. - To snad ne!
- Vy tu ještě jste? - Nemůžu za to.
Greta chtěla, ať zůstanu. Snažím se podporovat ženy.
To nemůžu, když tady nebudu.
Chcete mi říkat, jak podporovat ženy?
Já... Ne, já...
Podporujte mě odkudkoli, jen ne odsud!
- Běžte! - Fajn.
- Hned odjeďte! - Už jdu.
- Odjedu. - Víme!
ŠÉF STD
- Co je? - Kruci! Můj oblek!
- Ale ne. - Ser na oblek! Řiď nahej!
Ne. Mám v něm klíčky.
- Jako fakt? - Jdu pro ně.
Ten song od Stonů zaplatíte!
- Je váš. Ano. - Prokrista.
- Je pěkně nasraná. Je vytočená. - Jo, je naštvaná.
- Kruci! - Co je?
- Je jich tu milion. - Který?
- Spousta hnědejch obleků. - A značka?
- Brunello Cucinelli! - A typ?
Dvouřadej Cucinelli s funkčními knoflíčky. Mám ho.
- Krucinál. Mám ho. - Běž, běž. Ale ne.
Na místa! Zvuk.
- Přestaň. - Na místa!
Odcházíš? Ještě jsme neprob...
- To letadlo dostaneš. - Bože. Díky. Ať je ti líp.
- Čau. - Není zač.
Pardon. Už odjíždíme.
- Díky. Pardon. - Jeďte!
- Odjíždíme. - Vaše káva.
- Ježíšikriste! Skvělý načasování, Dougu. - Proboha! Zatraceně.
Do hajzlu. Ježíši.
To ne. Ach bože!
Pořád tam jsou. Jsou za námi.
- Kruci. - Zatraceně, to bylo zlý.
Kruci. Do prdele.
Myslíš, že to natočí?
Jo, rozhodně.
- Ještě je světlo, ne? - Si piš.
Jo.
Něco ti povím, ten joint vypadal skvěle.
- Díky, kámo. - Jo.
- Taky si myslím. - Jo.
Je to pojítko.
- Nenatočili to. - Kruci!
Překlad titulků: Petra Kabeláčová