Kom igjen. Nå skal du dø. Der, ja.
Nå skal du dø, baby!
Så det er deg?
Du tror du har det som trengs for å være sjef.
Faen. Kronen er så tung at du ville knekt nakken.
Det er bare jeg som redder oss fra å bli utryddet.
Du klarer deg bra.
Vet du hvordan jeg vet det? Du hadde verdens beste lærer.
Og pang!
- Takk. - Sluttklapper.
Ja, ja, ja. Nydelig arbeid.
- Nydelig arbeid, Paul. - Jeg vet ikke.
Blir det for mye spytting?
Nei, ikke faen. Det er storartet spytting.
Og det siste angrende uttrykket? Jeg gjorde noe nytt med øyebrynene.
Ja, ja. Det så jeg tydelig. Ja, for faen. Det er glimrende.
- Takk. - Vi gjør en tagning til.
- Kanskje litt mer resignert. - Å, det liker jeg.
- Fra angrende til resignert. - Klar til ny tagning.
- Få det ferdig. - Er du med? Alt bra?
Mulig jeg trenger noen minutter. Jeg har underbuksa full av falskt blod.
Blodige underbukser? Ikke la HR høre det.
- Tommy. Åssen går det, mann? - Matt. Godt å se deg.
- Matt er fra studioet. - Jeg har ansvar for filmen. Matt Remick.
- Ja vel. - Stor fan av deg, Paul.
Jeg elsker det du har regissert. Det må du gjøre mer av.
- Har du sett filmen min? - Ja, Wildlife er helt utrolig.
Et øyeblikk, bare. Hva om jeg går fra anger, til resignasjon til aksept?
Aksept. Elsker det. Få se.
Ja. Ja. OK. Alt i orden?
- Vi kjører. - Ja. Elsker det.
- Takk for at du kom. - Alt i orden.
- Jeg hadde faktisk en idé til scenen. - Vi har nok av ideer.
Men takk. Vi ses på festen til Charlize, eller?
Ja, selvsagt. Ses der. Klart jeg kommer.
Topp å treffe deg, Paul. Stå på.
Ja. Greit, greit.
Quinn, ble jeg invitert på fest hos Charlize Theron?
Nei, hvorfor skulle Charlize Theron bedt deg på fest?
Du spør alltid om du er bedt på kjendisfest.
- Og svaret er alltid nei. - Fint, takk. Hva har jeg nå?
- Møte med Jenga-folkene. - Ja, faen.
I går var det Rubiks kube, og nå er det Jenga?
Patty er studiosjef.
Og pengefolkene vil ha flere filmer om kjente merkevarer,
- og jeg må sitte i de jævla møtene. - Så nå blir det Jenga-film?
Nei, du møter folka, dropper filmen og lager en som faktisk er bra.
Gud, noe så deprimerende. Jeg er 30 år for sen inn i denne bransjen.
Hadde det vært opp til meg,
skulle vi lagd neste Rosemary's Baby eller Annie Hall
eller en topp film som ikke er regissert av en forbanna pervo.
- Pervoer lager bra filmer. - Ja.
Bygningen ble tegnet av Frank Lloyd Wright i 1927
i hans typiske mayainspirerte stil.
Det er bygd som et filmens tempel.
Filmens tempel.
- Og jeg må lage film om treklosser. Yo! - Hva skjer?
- Stinker jeg? Jeg var ikke hjemme i natt. - Ja. Du lukter veldig vodka.
Bare vodka? Det går bra. Var på fylla med Pedro Pascal.
Han godkjente scenene til Mom's Party.
Men nå er det skjerpings. Griffin Mill er her, og Patty er vekk.
Direktøren kommer uanmeldt. Nå skjer det ting, Matt.
Det skjer ting.
Vent, vent. Griffin Mill er her, og Patty er vekk?
Jeg tror det skjer nå. Patty er ferdig, sånn må det være.
Ti fiaskoer på rad. Hun har hyret inn alle de teite vennene sine.
Og hun har pusset opp bygget for $30 millioner.
Hun er ferdig.
Og jeg tror jeg får jobben hennes.
Jeg føler på en måte også at jeg kan overta etter henne.
Ja, nei. Ja, så klart. Man vet aldri.
Men det må ikke gå ut over vennskapet. Jeg støtter deg, kamerat.
Glad i deg. Esther Chang, nå med en gang.
Quinn. Sal sa noe helt utrolig.
Patty er ute. Assistenten hennes sa det.
- Å, herregud. - Deadline går ut med det nå.
Hun var visst helt ute å kjøre da hun kom på jobb.
Ja! Jeg visste det!
Det er veldig leit, og jeg er glad i Patty, men dette kan være min sjanse.
Liker Griffin Mill deg?
Jeg vet ikke. Jeg har bare møtt ham et par ganger.
Og han er vanskelig å lese.
Matt Remicks kontor. Ja, selvsagt.
Griffin Mill vil snakke med deg i malersalen.
Nå blir jeg enten forfremmet eller sparket.
Men hvis jeg får jobben, vil jeg ha deg som kreativ leder.
Trodde det var noe du bare sa for at jeg ikke skulle si opp.
Ja, men jeg mente det også.
- Vil du ha grønn juice, eller noe? - Nei, ellers takk.
Bare gå inn.
Velkommen.
Takk.
Beklager de litt rare omgivelsene.
Det var bare noen saker jeg måtte få unna,
og tenkte det var lurt å ta det i diskré omgivelser.
- Diskresjon er viktig. - Ja, nettopp.
For ingen vil høre andre gråte
og gå i oppløsning når de blir sagt opp. Bare sitt.
Matthew, av respekt for deg skal jeg gå rett på sak.
Pattys tid er over, og jeg vurderer deg som hennes arvtaker.
Å, herregud. Ja! Jeg er rett mann for jobben.
Forklar. Hvorfor er du rett mann?
Jeg har jobbet for Continental i 22 år.
Jeg kjøpte manuset til MK Ultra som ble en filmserie vi tjente over $3 milliarder på...
Renae! Hvor blir det av den grønne juicen min?
- Vil du - Ja, gjerne.
To grønne juice. Nå!
- Ja, sir. - Beklager. Fortsett.
Film er hele livet mitt. Helt siden jeg var på omvisning her som barn,
har sjefsjobben på Continental vært den eneste jobben jeg ønsket meg.
Noe så søtt.
Jeg har egentlig bare én motforestilling.
Jeg har hørt at du liker snobbete kunstfilmer,
at du bare er opptatt av at skuespillere og regissører skal like deg
og ikke så opptatt av å tjene så mye penger som mulig til studioet.
- Jeg? - Ja.
Langt ifra. Jeg er like opptatt av overskudd som alle andre i byen her.
- Jeg tror deg. - Bra.
- Godt. - Godt.
For Continental lager ikke snobbefilm.
Vi lager kinofilm.
Filmer folk vil betale for å se.
Ja.
Jeg har en liten hemmelighet til deg.
Dette må ingen andre få høre,
men jeg er snart i mål med rettighetene til Kool-Aid.
Og da snakker jeg om en enorm versjon som treffer i alle grupper.
- Kool-Aid? - Kool-Aid.
Den røde drikken? Han som knuser vegger og sier: "Ja da"?
Ja.
- Det er helt jævla perfekt. - OK.
Det er nettopp sånt vi skal gjøre, Mr. Mill.
- Endelig noen som forstår. - Ja da.
- Herregud, så flott. - Ja.
Ærlig talt,
hvis Warner Brothers kan tjene en milliard dollar
på plastpuppene til ei dokke uten dåse,
bør vi kunne tjene to milliarder på legendariske Kool-Aid.
Kan du få til det?
Ja da.
- Jeg er med, og du er med. - Ja. Du er med.
Nå går vi ut og tar dem.
Vi tar dem. Greit.
Greit.
Fikk jeg jobben?
Ja da!
- Matt. Alle samles på møterommet. - Å, flott. Takk, Petra.
Spørsmål: Har Patty ringt tilbake?
- Patty? - Patty Leigh.
- Hun jeg overtok etter. - Beklager.
- Tidligere studiosjef. Patty. - Patty, ja. Nei, hun har ikke ringt.
- Så mange nye navn. - Ja, mye å bearbeide.
Quinn. Klar? Første store møte som kreativ leder.
- Så forbanna klar. - Ja, du har notatbok, og alt.
Sjef. Grattis.
Som vi sa, så må ikke dette ødelegge vennskapet.
- Selvfølgelig. - Nå når jeg er sjef, støtter jeg deg.
- Ja. - Å, faen. John Cena. Jeg må ta den.
Slutt, da. Faen ta den dritten her.
- Jeg skulle hilse. - Kult.
- Der har vi ham. - Hei!
- Hei. Maya. Tyler. - Helten.
Neste gang Variety vil ha et intervju spør du markedsavdelingen,
- så vi får et brukbart bilde. - Jeg likte bildet de brukte.
- Ja vel? Lyset også? - Ja.
Takk, alle sammen, for at dere kom.
Jeg ville samle de mest sentrale
til det som blir Remick-periodens første offisielle møte.
Jeg vet at Patty var en mentor for alle her,
men det betyr ikke at jeg ikke vil gjøre ting litt annerledes.
Det sa jeg også i intervjuet med Variety om prestisjefilmer og kinosuksesser.
Det ene utelukker ikke det andre. Vi kan og skal få til begge deler.
Og derfor er det en glede å kunngjøre at vi går rett i gang med en Kool-Aid-film.
- Vent, hva? - Kom igjen!
- Ja. - Seriøst?
Jeg har mast på Patty om å gjøre noe sånt.
Vi får MrBeast til å sette folk i et stort kar med Kool-Aid
- og ser hvor lenge de kan holde pusten. - Det ville faktisk vært kult.
- Ikke sant? - Dette kan jeg selge.
Fantastisk, Maya. Og du kommer til å like min vinkling enda bedre.
Hva gjorde at Barbie skilte seg sånn ut i markedet?
Hvite kjendiser.
På en måte. Det var egentlig en halv-kjent hvit dame.
Greta Gerwig var grunnen til at Barbie funket.
Hennes manus og regi. Det var en filmskapers visjon.
Så det samme skal vi gjøre.
Vi skal lage en auteur-drevet, Oscar-vinnende Kool-Aid-film.
Men for faen. Skal du lage en snobbete Kool-Aid-film?
Hvorfor det? Det er ingen som ser på Oscar-utdelingen lenger.
Vant Mario Brothers noen Oscar?
- Nei. - Nei, men vet dere hva den vant?
$1,3 milliarder. Og dette kan bli vår seier.
Ja, jeg skal dra inn $1,3 milliarder, men jeg skal også lage en flott film. Greit?
- Å, gud. - Petra!
Avtal møter. Kun de beste filmskaperne til Kool-Aid.
Ja da.
- Takk. - Jeg er forvirret.
Hvorfor lager vi Kool-Aid-filmen? Du hater sånne teite merkevaregreier.
Du kom med snobbe-uttalelser om at du vil skape filmkunst.
Jeg vet det. Men Griffin Mill hadde Kool-Aid-filmen som krav.
- Å, OK. - Ja.
Det er jo logisk. For du kommer til å fremstå som...
- En jævla hykler? - Jeg tenkte idiot, men ja.
Hvis ikke vi lager en fancy Kool-Aid-film. Da blir jeg et geni.
- Vi får høre med agenten. - Mitch Weitz!
Hei! Og folk sier det ikke er jøder igjen i bransjen.
Vi er snart en minjan. Skal dere ha kosher-varer? Riste litt på en lulav?
- Ja da, vi er jøder. Det er morsomt. - Jeg vet hva en lulav er.
Vi skal i gang med Kool-Aid-filmen og vil møte noen av klientene dine.
Ja, Sal sa det. Jeg snakket med Nick Stoller, og han...
Han måtte tenke seg om litt, men han har en pitch.
Nick Stoller passer godt. Storks, Kaptein Supertruse, The Muppets.
Det er ikke det vi ser for oss. Har ikke du Wes Anderson i stallen?
Wes Anderson som regissør for en jævla Kool-Aid-film?
Han kommer til å tro at jeg er gal.
Han sier meg opp på Zoom fra Liechtenstein, eller hvor faen han er.
OK. Hva med Guillermo del Toro?
- Har det klikka totalt for deg? - Det er...
Han er Oscar-vinner. Han vil ikke røre en jævla Kool-Aid-film.
Hvorfor ikke? Det er jo som med Barbie-filmen.
Barbie?
Barbie er en ti tusen millioner bedre merkevare
enn Kool-Aid. Og hvorfor?
Folk elsker Barbie. Barbie er lekker. Folk vil ligge med Barbie.
Jeg vil ligge med...
Det er ingen som vil ligge med Kool-Aid-mannen. OK?
Han har ikke noe rasshøl engang. Kool-Aid-mannen lar seg ikke pule.
- Hvordan skulle du gjort det? - Hva er det vi snakker om?
Dette er en reell sjanse til å få et enormt budsjett
og lage en skikkelig film.
Matt. Hør på meg, jeg forstår det.
Du er fersk studiosjef.
Du vil skape kunst og samtidig tjene stort.
Men vet du hva? Det skjer ikke.
Og du kommer til å rasere alt hvis du prøver.
Matt. Han har rett. Lag en til dem, og så en til deg selv.
Martin Scorsese har en filmidé. Produser den. Gjør det lett for deg selv.
Hør på jødekompisen din. Produsenten din.
- Seriøst, du har Stoller. Han er topp. - Han er skikkelig god.
Å, faen.
- Må du si "jøde" hele tiden? - En jøde kommer inn. Hør her...
Hallo, Mr. Mill.
Jeg ville bare oppdatere meg på Kool-Aid.
Jeg møter styret på fredag,
så du må ha spikret regissøren til da. Det får du vel til?
Ja, selvsagt. Bør ikke være noe problem. Det får jeg til.
Den er grei.
Ja. Avtal et møte med Nick Stoller.
Mazel tov.
Kool-Aid-mannen er en logo i en verden av logoer.
Han er kompis med Jell-O og Chef Boyardee. De går på bar med Velveeta.
Kool-Aid-mannen var stor på 80-tallet,
men nå skal han pensjonere seg, for han er for gammel til å knuse vegger.
Han vil at sønnen hans skal ta over. Det er en hel Kool-Aid-familie.
Så vi kan få med de andre smakene. Gul, grønn...
Datteren hans drømmer om å knuse vegger.
Men Kool-Aid tror ikke hun er sterk nok.
Og når hele Kool-Aid-familien blir borte,
blir Kool-Aid-jenta deres eneste håp.
Håper ikke dette virker ufint,
men jeg føler at jeg er blitt pult av Walt Disney og Aaron Sorkin samtidig.
Jeg har Walt i munnen, og Sork tar meg hardt i ræva.
- Takk. - Ja.
- Takk. - Takk skal du Så bra.
De familiegreiene med far og datter, vekker noe i meg.
Ja, helt klart. Flott pitch, Nick.
Takk for at du kom på så kort varsel.
Det setter vi pris på. Vi skal bare prate litt.
Og så gir vi deg beskjed snarlig.
Kult. Takk. Har du snakket med Patty i det siste?
Hun ga meg min første sjanse som manusforfatter. Jeg elsker henne.
- Ja, hun er helt topp. - Går det bra med henne?
- Helt topp, ja. - OK.
Jeg snakket med henne i morges.
- OK. - Hun takler overgangen fint.
Hun ser optimistisk på fremtiden.
- Jeg skal hilse fra deg. Bra jobbet. - Det hadde vært topp.
- Og jeg elsker Kool-Aid. Virkelig. - Kult. Takk, mann.
- Så tørst etter Kool-Aid. - Ja.
- Har du faktisk snakket med Patty? - Nei, hun ringer ikke tilbake.
Samme her. Det var en bra pitch. Dette kan funke.
Ja, det må jeg si, det er den beste versjonen av den veldig, veldig,
veldig middelmådige varianten.
Og det er ikke der jeg vil begynne.
Men Griffin Mill kommer til å elske det. Og han får det før fredag. Så takk, Sal.
- Jeg støtter deg. - OK.
Det er onsdag 27. mars.
Jeg er Matt Belloni, og dette er The Town, som tar deg med på innsiden av Hollywood.
Den store nyheten i dag er at Matt Remick, sjef for Continental Studios,
skal lage en Kool-Aid-film. Bare noen dager etter at han sa til Variety
at han vil blåse liv i kinofilmen og ta modige valg
er Remick et poeng for vitser i sosiale medier,
med sin dumme film om en smakløs drikk.
Faen.
Tenk at Patty er ferdig.
Hun har vært sjef for Continental siden før syndefloden.
Ja.
- Og nå er du her. - Ja.
- Gratulerer. - Takk. Det er veldig spennende.
- Lykke til. - Ja.
Hvis jeg virker stresset...
- Jeg har hatt litt av en dag. - En dårlig dag?
Nei, ikke egentlig. Det er bare litt mye.
- Hva har du? Jeg gleder meg til å høre. - Du er travel, så jeg går rett på sak.
Dette prosjektet har jeg hatt lyst til å gjøre veldig lenge.
Men budsjettet er litt heftig.
Noen vil si det er ekstremt. En stor historie.
Kult. Kult.
Tungt tema. Men filmen skal være underholdende.
- Kult. - Underholdning, ikke sant?
Det er en historie vi alle kjenner til.
Men vi kjenner den egentlig ikke. Er du med?
Å, ja da. Hva er det?
Jonestown.
Hæ?
Jonestown.
Sektmassakren?
Ja, nettopp! Sektmassakren i Jonestown.
Det handler om Jim Jones, Senatet, Amerika.
Det er stort, det er morsomt, det er sjukt. Jeg innrømmer at det er sjukt.
Men det er en meditasjon over sekter, tilbedelse, massedrap og selvmord.
Alt. Det er livet.
Jonestown?
Jonestown.
Du må rette meg hvis jeg misforstår...
Var det massakren der alle tok livet av seg ved...
- ...å drikke Kool-Aid? - Nettopp! Det er uttrykket.
De drakk Kool-Aid. Drikk Kool-Aid, eller hva de sier.
Det er uttrykket, det er filmens klimaks.
En viktig scene. Alt bygger seg opp mot det.
Så på en måte kan man si at filmen din handler om Kool-Aid.
Ja, på en måte .Det kan man vel.
- På en måte. Flott. - Man kan vel si det.
Så hva med budsjettet?
Vel... Ja, budsjettet... Du vet, 200.
Jeg skal si deg en ting, Mr. Scorsese.
Jeg gir filmen klarsignal her og nå, med et budsjett på $250 millioner.
Og jeg kjøper manuset for ti millioner.
Matt. Jesus, du er rask.
- Jeg elsker det. Besluttsom. - Jepp.
Med god smak.
- Og det mener jeg ikke negativt. - Nei, selvsagt.
Det er en ørliten hake.
Ja vel. Jeg har vært med en stund. Hva er haken?
Stol på meg. Dette vil ikke hindre deg i å lage akkurat den filmen
du vil lage, greit?
- For det viktigste er kreativ frihet. - Det får du.
Men det påvirker på en måte... tittelen vi gir filmen.
OK, hva skal filmen hete?
Kool-Aid.
Jeg klarte det!
Jeg fikk Martin Scorsese til å lage Kool-Aid-filmen!
Scorsese til Kool-Aid? Kødder du?
Nei. Jeg klarte det!
Men jeg gjør jo en avtale med Stoller.
Be ham dra til helvete! Jeg har en ekte filmskaper.
Han drar til helvete.
Scorsese? Kødder du?
Nei, jeg klarte det. Når Deadline går ut med dette, blir jeg et geni.
Alle som skrev innlegg og artikler om hvor dum jeg er,
må skrive nye innlegg og artikler om hvor genial jeg er.
- Det er drømmen! - Matt?
- Å, herregud. - Matt? Hva er det?
- Jeg er bedt til Charlize Theron. - Kan jeg bli med?
Nei!
Dette er mitt livs beste dag.
Marty Scorsese? Herregud! Det er ikke mulig!
- Jo. - Hva er ideen?
- Har du noe på papir? - Det er et helt manus.
Vent litt...
Hadde Martin Scorsese tilfeldigvis et manus om Kool-Aid?
Enda bedre. Scorsese skriver tilfeldigvis
et manus han gjerne vil gjøre til vår Kool-Aid-film.
Topp! Hva faen er det?
- Bare husk... - OK.
...at det er en sånn idé som når du hører den først, tenker du: "Hæ?"
Men når du får tenkt deg om,
- tenker du: "Oi!" - Hva faen er det?
Det er en utforskning av Kool-Aid
gjennom hendelsene på det stedet
som er best kjent som Jonestown.
Jonestown?
Jesus! Faen!
- Hva faen er det som feiler deg? - Ro deg ned.
- Skal du sende studioet i knestående? - Bare slapp av.
Jeg trenger en Xanax. Jeg blir så varm.
Alle ser på oss!
Det er ingen selvsagt innertier. Det er noe enda bedre.
Denne versjonen kan faktisk bli kul.
Kul? Er du liksom Fonz nå?
Hør her! Once Upon a Time in Hollywood av Quentin Tarantino er en kul film
om en virkelig sektmassakre som fikk flere Oscar-priser og tjente inn $377 millioner.
Eller selger Sony filmer bedre enn deg?
Sony hadde den hellige treenigheten. Leo, Brad og Margot.
Hvem har du?
Artig at du spør.
Jeg snakket nettopp med Marty,
og han har sterke meninger om at hovedrollen
som Jim Jones
bør spilles av ingen ringere enn...
Steve Buscemi.
Steven Buscemi er vårt absolutt verste scenario.
Enten har folk hørt navnet, men kjenner ham ikke igjen,
eller så aner de ikke hva han heter. Ikke bra for salget.
Han er en av de største skuespillerne vi har.
Hvis han kom inn her nå,
ville jeg lagt ham på bordet her og knullet livet av ham.
Han har ikke tyngde nok til å bære en film som Kool-Aid.
- Vent, er det "Buscemi" eller "Buscimi"? - Steve Buscemi.
Nei, Buscemi som i bruschetta.
Vi har snakket om fyren i en time, og ingen kan si navnet hans.
- Hva sier det deg, Matt? - Hør her.
Når Griffin spør hva markedsavdelingen syns om forslaget ditt,
må jeg svare ærlig og si at forslaget ditt blir en fiasko.
Filmen blir en fiasko. OK?
Men jeg vet at du må vise ham noe.
Så jeg fikk markedsavdelingen til å fikse noe for å redde deg.
Hva faen er dette?
- En teaser, din dritt. - For hva da, din dritt?
Hva faen vet jeg? Det er jo din jobb!
Kan vi bare gå for Stoller-ideen? Den var ikke så ille.
Nei, for han idioten her ødela avtalen i går. Jeg vet du elsker Martin Scorsese.
Men filmen hans sender oss i konkurs.
Du må vise Griffin denne teaseren.
Jeg kan ikke. Dette er ingenting. Ingen historie.
Ingen bryr seg om historien.
Han kommer til å elske å se Kool-Aid-mannen danse zay-zay-dansen.
Hva faen er det?
Den største dansetrenden på TikTok. Sånt må du vite som sjef.
Hør på meg.
Vi fikk Martin Scorsese til å skrive og regissere
en forbanna Kool-Aid-film for oss.
Den blir uten kommersielle skuespillere og den blir ikke så lett å selge.
En av tidenes beste regissører har sagt ja til å lage en film for oss.
Hvis dette ikke er noe vi sier ja til, hva er det vi driver med da?
Vi skal produsere Scorseses versjon av Kool-Aid. Ferdig snakka.
Griffin Mill sitter klar.
Å, herregud.
Det står her at det var Flavor Aid de drakk i Jonestown.
Hysj!
La meg snakke, så går dette bra.
Hallo!
- Oi, se her. - Ja.
Inn på rekke som flinke skolebarn.
Godt å se deg, sir.
- Ja. - Få høre om Kool-Aid.
Hva skjer?
Det skal jeg si deg.
Oi.
Seriøst?
Det der er helt jævla fantastisk.
Ja!
- Helt enormt! Morsomt, ikke sant? - Enormt. Så gøy.
- Så fantastisk! Og så danser han zay-zay. - Ja, så bra.
Jeg elsker det. Datteren min gjør også det.
Ja, zay-zay er helt topp.
Hva er historien, Matt?
- Historien? - Ja, historien. Hva handler den om?
- Historien er faktisk det beste av alt. - Bra.
Så, ja.
Kool-Aid-mannen lever i en verden av firmalogoer.
Han er kompis med Velveeta.
Han går på bar med Chef Boyardee.
Og han har en hel Kool-Aid-familie,
så vi får inn de andre smakene også. Gul, grønn og rød, vet du.
- Elsker det! - Takk.
- Ordentlig imponerende. - Takk.
- Et stort mangfold. - Ja.
Vi har rød, gul, grønn.
- Det er ikke bare hvitt. - Nei.
Ikke sant? Stort mangfold.
Vi støtter deg, bror.
Deg også, søster.
Og hvem har regien?
- Nick Stoller. Han er så god. - Elsker ham. Så morsom.
- Ja vel. Sluttfør det. - Det skal jeg. Takk.
- Bra jobbet. - En glede.
Godt å se deg, Griffin.
Bare ett spørsmål.
Scorseses Jonestown-film... Hva er greia der?
Du brukte ti millioner dollar på Martin Scorseses Jonestown-manus,
men vi kan ikke lage film om Kool-Aid og den koselige maskoten deres
og samtidig en annen film der Kool-Aid
er koplet opp mot et av de mest beryktede massemordene
gjennom alle tider.
- Selvfølgelig ikke. - Gudskjelov.
Ja.
- Jeg visste du hadde en god grunn. - Ja.
Så hvorfor betalte du ti millioner dollar for det?
Vel, du vet...
Jeg fikk høre at Scorsese ville lage film om Jonestown, og hadde samme bekymring.
Vi kan ikke la dette kunstfilm-tullet komme i veien for milliard-filmen vår.
Så jeg kjøpte Jonestown-manuset
for å få stoppet det.
Så vi eier prosjektet.
Men ingen skal få lage filmen?
Å, Matt. Det er så sjukt.
- Ja. - Jeg elsker det.
- Flott. - Tut!
Takk.
Godt jobbet.
Ja, jeg vet at det var vi som stoppet avtalen,
men nå vil vi gjerne ha Nick Stoller på Kool-Aid. Jeg kan doble honoraret.
Du må drukne Stoller i penger, men han har snakket med Patty...
- Har han? - Ja, hun er sint på deg
og studioet og har fått Nick til å nekte å jobbe med dere.
- Jeg trenger ideen hans! - Du har ødelagt dette selv!
- Er Patty det eneste hinderet? - Jepp.
Da vil det glede deg å høre
at vi vil ha med Patty som produsent for Kool-Aid.
- Nei, nei. - Endelig et smart trekk.
Hold det for deg selv foreløpig, men vi skal få til dette.
- God pesach. - Hvorfor lyver du hele tiden?
- Jeg vet ikke! - Hun tar jo ikke telefonen!
Jeg vet det!
Jeg drar hjem til henne og snakker med henne.
Du blir med til Charlize i kveld. Hvis vi fikser dette, skal vi feire.
Ja da!
Hvordan våger du å vise deg her? Du av alle mennesker.
Hei, Patty.
Å, gud. Dette er så ydmykende.
Ikke bare stå der som et forbanna bud. Kom inn.
- Faen! Jeg har sluttet å banne. - Ja, unnskyld.
Og nå får du meg til å gjøre det, din kødd.
Unnskyld. Faen.
Jeg ville bare høre hvordan du har det.
Hvordan jeg har det? Å, jeg...
Jeg ga 40 år av livet mitt til studioet.
- Ja. - Og så kommer Griffin Mill,
billigversjonen av Bob Evans, og vil sette sitt preg på stedet...
...som om han pisser på en brannhydrant.
Ja, han er brutal.
Ja, han er det.
- Men vet du hva? Du er enda verre. - Jeg?
- Du knuste hjertet mitt. - Hva har jeg gjort?
Du tok fra meg jobben!
Jeg tok ikke jobben fra deg.
Jeg hadde ingenting med det å gjøre.
Det var bare så vidt jeg fikk jobben.
Jeg oppdro deg som en egen sønn.
Og så fort jeg snudde meg, dolket du meg i ryggen.
Jeg har ikke gjort det.
- Jo, det gjorde du. - Jeg prøver å hjelpe deg, Patty.
Du holdt kanskje ikke i kniven,
men du er helt tilfreds med å jobbe med de som gjorde det.
- Jeg er ikke fornøyd med dette. Tro meg. - Jo.
Og jeg elsker samarbeidet vårt.
Det var derfor jeg kom. Jeg vil fortsette det.
Jeg vil tilby deg en produsentrolle på vår største og beste nye film.
Kool-Aid?
- Ja! - Er det tilbudet?
Det stemmer.
Du er som en katt som kommer inn med en kvestet due.
Å, jeg vet det. Jeg snakket med Stoller.
Du vil bare at jeg skal redde ræva di.
Du trenger meg til å redde ræva di også.
Du er helt alene, Patty. Du trenger en jobb.
Matthew! Så da tilbyr du meg Kool-Aid?
Tror du jeg vil ha navnet mitt på det makkverket?
Den skulle vært kvalt ved fødselen.
Hvis jeg hadde villet lage sånt søppel, hadde jeg beholdt jobben.
- OK, her er motbudet mitt. - OK.
Jeg ringer Stoller og får ham med på filmen.
- Flott. - Men da vil jeg ha
en tre års kontrakt på ti millioner
med to filmer i året med førsterett, ingen eksklusivitet.
Nei.
Matty!
Nei, hør på meg, Patty... Beklager, men det kan jeg bare ikke.
Ingen i Hollywood har så gode avtaler.
Det blåser jeg i! Du skylder meg alt!
Jeg skylder deg ikke... Jeg skylder deg mye, det innrømmer jeg. Men ikke alt.
Matty, den jobben var hele livet mitt. Akkurat som den er for deg.
Og uten den...
Uten den er jeg redd jeg ikke...
Jeg vet ikke om jeg kan... Jeg er redd.
Jeg gir deg $7 millioner i året, ingen avtalte filmer, helt eksklusivt.
Åtte millioner, én avtalt film med budsjett på under fem millioner.
Greit, men det må være eksklusivt.
Nei!
De rundlurte meg, Matty!
Vær så snill.
OK, jeg gjør det.
Avtale.
Matty. Takk.
- Takk. - Takk.
Å, takk.
OK. Nå ringer vi Nick Stoller.
Stakkars deg. Du må drepe Martin Scorseses film.
Jeg drepte en av Warrens filmer i 88, og han lå aldri med meg etter det.
Jeg frykter det samme med Marty.
Og hvordan har du det med alt dette?
Jeg har jo jobbet lenge for å oppnå dette.
Foreldrene mine er overlykkelige, veldig stolte.
Og jeg tror Griffin ser optimistisk på planen.
Matty, du sier ingenting om hva du føler.
Ja, jeg føler meg elendig, helt ærlig.
Jeg er engstelig, stresset og har egentlig panikk hele tiden.
For to uker siden var jeg bare sur for at jeg ikke hadde denne jobben.
Jeg ville gitt hva som helst for å få være sur istedenfor å ha det sånn som nå.
Hver morgen hører jeg guiden si at hoved- kontoret er bygd som et filmens tempel.
Men det føles mer som et gravkammer.
Kronen er en tung bør.
Ja. Jeg føler meg beæret
over å få være en av de som bestemmer hvilke filmer som skal bli lagd.
Det er helt enormt.
Og jeg begynte i bransjen fordi jeg elsker film.
Men nå er jeg bare redd jobben min er å ødelegge dem.
Jobben er en kjøttkvern.
Du blir stresset, ulykkelig og får panikk.
Den ene uken må du knuse hjertet til idolet ditt,
og neste uke skriver du en blank sjekk til en bortskjemt nepo-baby med kul lue.
Men når alt stemmer...
...og du lager en bra film...
...er den bra for alltid.
Du blir en flott studiosjef. Vet du hvorfor?
Du hadde den beste læreren.
Det har jeg ennå.
Jeg er så glad jeg slipper å drepe filmen til Marty. Hva skal du si?
Ikke en dritt.
Jeg sier ifra til agenten hans på mandag og holder meg unna ham resten av livet.
- Hei, Matt! - Å, faen.
- Marty! Flott å se deg. - Hei, Matt.
- Dette er Sal. - Hei.
- Hei, Matt. - Ja.
- Matt, jeg har tenkt så mye på Kool-Aid. - Å, flott.
Og jeg har noen gode ideer til skuespillere som passer med Buscemi.
Perfekt.
Og jeg kunne aldri kommet på tittelen Kool-Aid.
En utrolig tittel. Fantastisk.
- Jeg tar æren for den, OK? - Vær så god.
Elsker at hjernen din aldri tar fri. Men la oss ikke snakke jobb på fest.
Vi snakker om noe annet. Liker du sport eller biler?
- Hva er dette for noe? Du er så rar. - Ingenting.
- Det er noe som foregår her. - Jeg er alltid sånn.
Jeg kjenner denne fyren ut og inn. Dette er typisk Matt Remick.
- Nei. Du spiller, det er ikke autentisk. - Jeg lover. Det er ingenting.
- Jeg så det blikket. - Hvilket blikk? Nei.
Det var et lurt blikk.
- Vi var ikke lure. - Aldri vært lur i hele mitt liv.
- Nei. - Nei, det var lurt. Det vet jeg alt om.
Marty, det er en ting du bør vite.
Og Sal skal ta over roret her og fortelle deg det.
- Sal? - Ja.
- Skal jeg snakke nå? - Nå snakker du.
Marty, først må jeg få si at jeg valgte denne bransjen pga. deg.
Hvem faen er du, og hva prøver du å si?
Vi kommer ikke til å lage noen Jonestown-versjon av Kool-Aid.
Vet du hva? Helt greit.
Greit.
Det er jo dårlig stil,
men ærlig talt, Matt, så er det ikke overraskende.
For du er bare enda en kjedelig, ansiktsløs,
talentløs leder helt uten ryggrad.
Jeg har et ansikt.
Gi meg filmen tilbake, så selger jeg den til Apple, som jeg burde gjort.
Det kan jeg ikke.
Bare så jeg forstår. Du kjøpte filmen min bare for å drepe den?
- Ja. - Det gjorde han.
- Vi skal gå nå, Mr. Scorsese. - Jeg elsket The Departed.
Gud, det var så mye verre enn jeg så for meg.
Så fælt.
Han gråter.
- Du fikk ham til å gråte. - Det var deg.
- Går det bra? - Faen. Charlize snakker med ham.
Han forteller henne alt.
Lille sladrehank.
Den kødden. Faen, hun ser på oss.
- Det går bra. Bare vær vanlig. - Hun kaster oss ut.
Nei, du er jo studiosjef. Ro deg ned.
- Hei, Charlize. - Pell dere ut.
OK. Beklager. Takk for oss. Beklager, Marty.
Forbanna Jesus Kristus.
Hei. Matt Remick, ikke sant?
Steve Buscemi. Hei.
- Buscemi, men ja. - Beklager.
- Ingen fare. Jeg hører vi skal lage film. - Det stemmer. Jeg gleder meg.
- Hva sier du til Martys manus? - Ja.
- Ble du helt blåst av banen? - Ja, det var utrolig.
- De kan bare gi ham en Oscar nå. - Ja, det var flott.
Tenk at vi får lage Martin Scorseses aller siste film.
Hans hva for noe?
- Har han ikke sagt det? - Nei.
Nei. Dette er svanesangen hans. Han er ferdig.
- Oi. - En stor ære.
- Ja... - Er vi ikke heldige?
Så heldige. Fantastisk.
Takk for at du gjør det mulig. Jeg mener det. Ses på innspilling.
- Gleder meg. - Ha det godt.
Hei, Marty.
Gråter du? Hva har skjedd?
To martinier.
- Vær så god, dude. - Takk, sir. Skål.
Selv etter alt som skjedde i kveld, elsker jeg denne filmen.
- Herregud, ja. Marty er helt konge. - Tror ikke vi får kalle ham Marty lenger.
- Nei, det er Mr. Scorsese. - Ja, så absolutt.
- Lorraine Bracco er så sexy. - Ray Liotta er sexy.
Ja!
Jeg hørte at Patty pulte ham da de spilte inn denne.
- Hold kjeft. - Og han har visst diger pikk.
Det tror jeg på.
Hvil i fred, kongen.
Hvil i penis-fred.
Tekst: Trine Haugen