Nu tā. Tagad tu man mirsi. Viss.
Mirsti, mazais!
Tad tas esi tu, ko?
Tu domā, ka tev piemīt bosam nepieciešamās prasmes.
Velns. Kronis ir tik ellīgi smags, ka pārlauzīs tev kaklu.
Es vienīgais neļauju mums kļūt par pagātni.
Tev ies labi, mazais.
Zini, kā es to zinu? Tev bija vislabākais skolotājs, kāds ir.
Un pif.
- Nofilmēts. - Beigas.
Jā. Jap. Lielisks darbs.
- Lielisks darbs. Labi pastrādāts, Pol. - Es nezinu.
Vai es par daudz spļaudos? Pārāk spļaudīgi?
Nē. Velns, nē. Nu, lieliska spļaudīšanās. Es...
Labi. Un kā tas... nožēlas skatiens beigās?
Darīju citādi ar uzacīm. Varēja pamanīt?
Jā. Es to labi redzēju. Proti, velns, jā. Redzēju. Lieliski.
- Paldies. Labi. - Filmēsim vēlreiz.
Varbūt pamēģini nedaudz rezignācijas.
- Man patīk. - Vēlreiz.
- Tātad no nožēlas uz rezignāciju. - Tā. Gatavībā atkārtot, draugi.
- Slēdzam. - Jā. Saprati?
- Jauki. Darām. - Labi?
Ei, man vajag pāris minūšu.
Tās neīstās asinis iesūcās manās apenēs. Tāpēc...
Asiņainas apakšbikses? Nesaki personāldaļai.
Tomij, vecīt, kā iet?
- Mets. Sveiks. Prieks tikties. Jā. - Mets.
Tas ir Mets. No mūsu studijas.
Jā. Izpildproducents Mets Remiks.
- Labi. Paldies. - Pol, esmu tavs fans.
Man patīk tavs režijas darbs. Zini, tev vajadzētu to darīt vairāk.
- Redzēji manu filmu? - Jā. Man patīk Mežonīgā dzīve.
Tā bija neticama. Tas, kā uzņēmi... Skaisti.
Ei... Piedod. Sekundi. Varbūt man iet no nožēlas uz rezignāciju, tad pieņemšanu?
Pieņemšana. Man patīk. Parādi.
Jā. Jā. Labi. Esi gatavs?
- Sākam. - Labi. Vēlreiz. Man patīk.
- Labi. Paldies, ka piekāpi. - Jā, nav grūti.
Man bija ideja, ko gribēju tai ainai ieteikt.
Mums ideju netrūkst.
Taču paldies, bet tiksimies Šarlīzes ballītē, jā?
Jā. Protams. Tiksimies. Kāpēc gan lai es tur nebūtu?
Pol, prieks tevi redzēt. Tā turpini.
Jā. Nu labi.
Ei, Kvinna, vai esmu ielūgts uz Šarlīzes Teronas ballīti vīkendā?
Ko? Nē. Kāpēc lai Šarlīze Terona tevi lūgtu uz savu ballīti?
Tu mūžam jautā, vai esi ielūgts uz kādas slavenības ballīti.
- Atbilde vienmēr ir nē. - Lieliski. Paldies. Kas man ir tagad?
- Tikšanās ar ļaudīm no Jenga. - Velns. Pareizi.
Vakar bija Rubika kubs, šodien dženga?
Petija ir studijas vadītāja.
Viņas korporatīvie bosi grib, lai ir vairāk filmu par zināmiem zīmoliem,
tāpēc man ir tās sūda tikšanās.
Tad ko nu? Taisīsiet filmu par džengu?
Nē. Jātiekas, bet nav jātaisa nekāda sūda filma,
jākoncentrējas uz labu filmu.
Ak dievs. Tik nomācoši.
Esmu šajā industrijā gadus 30 par vēlu.
Zinu. Tici: ja būtu mana teikšana,
mēs taisītu nākamo Rozmarijas bērnu vai Eniju Holu,
zini, kādu lielisku filmu, kuras režisors nebūtu sūda izvirtulis.
- Izvirtuļiem sanāk lieliskas filmas. - Tā ir.
...ēku projektējis Frenks Loids Raits 1927. gadā
savā raksturīgajā neomaiju stilā.
Tā burtiski tika būvēta, lai būtu kino templis.
Kino templis.
Un viņi grib, lai taisu filmas ar sūda koka klucīšiem.
- Ei. - Kā iet?
Vai es smirdu? Naktī nebiju mājās.
Jā. Tu tiešām smirdi pēc vodkas.
Tikai vodkas? Tad labi. Piemāvos pie Pedro Paskāla.
Apstiprināja pārfilmēto Mammas ballītei.
Taču jākoncentrējas, jo te ir Grifins Mills, bet Petija pazudusi.
Pēkšņi ierodas direktors. Nu tik kas būs, Met.
Nu tik būs.
Paga. Te ir Grifins Mills, un nav zināms, kur Petija?
Jā. Nu, domāju, tas notiek. Petija prom, tā jābūt.
Desmit filmas mīnusos. Viņa visiem draugiem sadeva līgumus.
Viņa iztērēja 30 miljonus šīs ēkas remontam.
Ar viņu ir cauri.
Un man ir sajūta, ka viņas vietā būšu es.
Nu, un man ir sajūta, ka viņas vietā varētu būt es.
Jā, nē. Jā, protams. Nekad nevar zināt.
Lai vai kā, mūsu draudzību tas nedrīkst skart.
- Protams. Jā. - Kad tas notiks, es tevi atbalstīšu.
Es tevi mīlu.
Estere Čana, tagad. Paldies.
Kvinna. Tu neticēsi, ko nupat pateica Sals.
Petija ir atlaista. Nupat runāju ar viņas asistenti. Prom.
- Ak dievs. - Ziņa tūlīt būs Deadline.
Viņa atnākusi uz ofisu sagrauta un ātri aiznesusies.
Jā! Es zināju, ka tā notiks.
Nu, tas ir ļoti skumji, un es mīlu Petiju, bet šis varētu būt mans laiks.
Vai tu Grifinam Millam patīc?
Godīgi sakot, nezinu.
Kopš viņš ir boss, esmu saticis pāris reižu.
Un viņš ir nenosakāms.
Meta Remika ofiss. Jā. Protams.
Grifins Mills grib tevi tagad satikt. Iekārtojies pie dekoratoriem.
Mani tūlīt paaugstinās vai atlaidīs,
bet, ja dabūšu šo darbu, iecelšu tevi par radošo direktori.
Jopcik. Man šķita, ka tu tā teici, tikai lai neaizeju.
Tā bija, bet es arī to domāju nopietni.
Gribat kādu zaļumu sulu vai ko?
O, nevajag. Paldies.
Ejiet iekšā.
Laipni lūdzu.
Paldies.
Piedod par dīvaino vidi.
Man vienkārši bija jānokārto dažas lietas,
un man šķita, ka būtu prātīgi izvēlēties diskrētu vidi.
- Protams. Jā. Diskrētums ir atslēga. - Jā. Jo... Jā. Tieši tā.
Jo neviens negrib dzirdēt kādu citu raudam
un zaudējam savaldību, kad viņu atlaiž, zini? Lūdzu, apsēdies.
Metjū, cienot tevi, ķeršos uzreiz pie lietas.
Petijas laiks ir bijis un aizgājis, es nopietni gribu viņas vietā iecelt tevi.
Ak dievs. Jā. Esmu īstais. Esmu tam darbam īstais.
Kāpēc tu... Pasaki. Kāpēc tu esi īstais?
Nu, esmu nostrādājis Continental 22 gadus.
Es nopirku MK Ultra spekulatīvo scenāriju.
Zināt - no tā izauga franšīze, kas mums nopelnīja trīs miljardus...
Ei, Renē. Kur, ellē, ir mana zaļumu sula?
- Gribi zaļumu sulu? - Jā. Labprāt.
Divas zaļumu sulas. Ātri!
- Jā, kungs. - Piedod. Turpini.
Filmas ir mana dzīve. Kopš kā puika ienācu šajā studijā un devos ekskursijā,
visu mūžu esmu vēlējies būt tikai Continental vadītājs.
Tas ir burvīgi.
Labi. Nu, klausies. Teikšu godīgi, man pret tevi ir tikai viens iebildums.
Esmu dzirdējis, ka tev ļoti patīk švītīgs kinematogrāfijas sviests,
ka tu esi apsēsts ar to, lai tu patiktu aktieriem un režisoriem,
nevis apsēsts ar to, lai šī studija nopelnītu pēc iespējas vairāk naudas.
- Es? - Jā.
Tam nav nekāda sakara ar patiesību.
Es orientējos uz peļņu, kā visi šajā pilsētā.
- Es tev ticu. - Lieliski.
- Labi. - Labi.
Mēs, Continental, neradām kinolentes.
Mēs radām filmas.
Filmas, par kurām cilvēki ir gatavi maksāt, lai tās redzētu.
Jā.
Nāc. Es atklāšu tev mazu noslēpumu.
Tas nav jādzird citiem,
bet esmu tuvu tam, lai noslēgtu līgumu par tiesībām uz Kool-Aid.
Un es runāju par milzīgu, pilnapjoma versiju.
- Kool-Aid? - Kool-Aid.
- Sarkanais dzēriens? - Jā.
Tips, kurš izlaužas cauri sienām un saka "o, jā"?
Jā.
- Tas ir ellīgi lieliski. - Labi.
Tieši tas mums būtu jādara, Milla kungs.
- Beidzot kāds saprot. - Jā. Es saprotu.
- Ak dievs. Lieliski. Jā. - Jā.
Jo nu klau,
ja Warner Brothers var nopelnīt miljardu dolāru
ar plastmasas pupiem lellei bez vāveres,
mums vajadzētu nopelnīt divus miljardus ar tradīcijām apvīto zīmolu Kool-Aid.
Vai vari to īstenot?
O, jā.
- Es saprotu, un tu saproti. - Jā. Jūs saprotat. Jā.
Nu tad dabūjam to.
Dabūjam to. Labi.
Labi.
Vai dabūju darbu?
O, jā!
"PAAUGSTINĀŠANA AMATĀ"
METS REMIKS PREZIDENTS, RADOŠAIS VADĪTĀJS
Met. Visi pulcējas sapulču telpā.
Lieliski. Paldies, Petra.
Jautājums. Vai Petija atzvanījusi uz kādu manu zvanu?
- Petija? - Petija Lī.
- Dāma, kuras vietā esmu. - Piedodiet.
- Petija, bijusī studijas vadītāja. - Jā.
- Jā? - Proti... Nē.
- Nav atzvanījusi. - Labi.
- Piedodiet. Daudz jaunu vārdu. Grūti. - Daudz. Saprotu.
- Kvinna. - Sveiks.
Gatava? Pirmā sapulce kā radošajai direktorei.
- Jā. Sasodīti gatava. - Izskaties.
- Tev ir klade un pārējais. - Jā, ir.
Bos.
- Kā iet? - Apsveicu, vecīt.
Paldies. Kā runājām, tas nedrīkst stāties ceļā mūsu draudzībai.
- Protams. - Nu, kad esmu boss,
- atbalstīšu tevi. - Forši.
- Jā. - Velns. Džons Sina.
- Pacel. Jā. - Atbildēšu.
- Foršs. - Sados man.
Nu taču. Pie velna šos sūdus.
- Viņš sveicina. - Forši.
- Re, kur viņš ir. - O, sveiks.
- Sveiki. Maija. Tailer. - Zvaigzne.
Kad Variety gribēs atkal intervēt, vispirms saskaņo ar mārketinga daļu,
- lai tev būtu pieklājīga bilde. - Man patīk tā bilde.
- Arī apgaismojums? - Paldies.
- Jā. Klau. - Labi.
Paldies, ka visi sanācāt.
Zin, gribēju sapulcēt komandas kodolu
uz, šķiet, pirmo oficiālo Remika laika sapulci.
Tā, es zinu, ka Petija mums visiem bija kā mentore,
bet tas nenozīmē, ka es nestrādāšu, ziniet, nedaudz citādi, jo,
kā es daiļrunīgi pateicu savā intervijā Variety,
ziniet, prestižas filmas un kases grāvēji:
tie viens otru neizslēdz. Varam taisīt abus un taisīsim.
Tāpēc ar prieku paziņoju,
ka ātri ķeramies klāt Kool-Aid filmai.
- Paga, ko? - Jopcik, aiziet!
- Jā. - Paga, tiešām?
Es, zin, mēnešiem lūdzu Petiju spert tādus soļus.
Ak dievs. MrBeast varētu ielikt bariņu ļaužu milzīgā krūkā ar Kool-Aid.
Cik ilgi par naudu spēj aizturēt elpu.
Tas būtu super.
- Vai ne? - Pārdošu to uz vella paraušanu.
Brīnišķīgi, Maija, un man prieks, ka jums patīk.
Un, kad dzirdēsiet manu ideju, patiks vēl labāk.
Tā, ar ko tik ļoti tirgū izcēlās Bārbija?
Ar slaveniem baltajiem cilvēkiem.
Savā ziņā. Īstenībā tā bija viena daļēji slavena baltā sieviete.
Greta Gērviga. Tāpēc Bārbijai bija panākumi.
Aiz filmas ir scenāriste-režisore. Kinematogrāfista vīzija.
Tieši tā mēs darīsim ar Kool-Aid.
Mēs uztaisīsim stilīga režisora radītu, oskarotu Kool-Aid filmu.
Nu pie velna. Tu gribi uztaisīt smalku Kool-Aid filmu?
Kāpēc? Neviens pat vairs neskatās to sūda Oskara ceremoniju.
Vai Mario brāļi ieguva Oskaru?
- Nē. Neieguva. - Nē. Neieguva, bet zini, ko ieguva?
1,3 miljardus dolāru. Mēs varētu tā.
Jā. Es nopelnīšu 1,3 miljardus, bet arī uztaisīšu lielisku filmu, labi?
- Ak dievs. - Ei, Petra!
Sarunā kādas tikšanās. Kool-Aid tikai stilīgākos režisorus.
O, jā.
- Paldies. - Tā, esmu apmulsis.
Kāpēc mēs taisām Kool-Aid filmu? Tev riebjas zīmolu sviests.
Nupat sniedzi snobisku interviju,
kā gribi radīt kinematogrāfiskus mākslas darbus.
Zinu. Klau,
Grifins Mills man piešķīra šo darbu, ja taisīšu Kool-Aid filmu.
- Jā. - Labi.
Jau saprotamāk, jo, kad to sūdu izsludinās, tu izskatīsies...
Kā sūda liekulis?
Gribēju teikt "idiots", bet jā.
Jā. Ja vien neuztaisīsim ko smalku. Tad izskatīšos kā sasodīts ģēnijs, zini?
- Redzēs, kas ir aģentam. - Ei. Mič Vaic.
Sveiks. Un runā, ka Holivudā vairs nestrādā ebreji, e?
- Skat. Esam jau teju minjans. - Jā. Smieklīgi.
Sagādāt kādu košera ēdienu? Pakratīt lulavu?
- Jā. Visi esam ebreji. - Sapratām.
- Ļoti smieklīgi. Klau... - Zinu, kas ir lulavs.
...ātri bīdām uz priekšu Kool-Aid filmu un gribam tikties ar taviem klientiem.
Jā. Sals mani brīdināja.
Es runāju ar Niku Stoleru, un viņam...
Viņam brīdi vajadzēja apsmadzeņot, bet viņam ir ko teikt.
Man ļoti patiktu Niks Stolers. Stārķi, Kapteinis Apakšbiksis, Mapeti.
Negribam iet tādā virzienā, skaidrs?
Vai tu nepārstāvi Vesu Andersonu?
Tu gribi, lai Vess Andersons ir režisors sūda Kool-Aid filmai?
Vecīt, viņš domās, ka esmu jucis.
Viņš no Lihtenšteinas, vai kur nu viņš ir, mani zūmā atlaidīs.
Labi. Kā būtu ar Giljermo del Toro?
- Ej ratā. Vai esi galīgi zaudējis... - Tas...
Viņš ir Akadēmijas balvas ieguvējs.
Viņš nepazemosies līdz sūda Kool-Aid filmai.
Kāpēc ne? Tā ir kā filma Bārbija, saproti, ko domāju?
Bārbija?
Bārbija ir desmittūkstoš miljonus reižu labāks zīmols
nekā draņķa Kool-Aid. Labi, kāpēc?
Tāpēc, ka cilvēkiem patīk Bārbija. Bārbija ir seksīga. Ar Bārbiju grib seksu.
Es gribu seksu ar...
Neviens negrib seksu ar to Kool-Aid tipu, vecīt. Skaidrs?
Viņam pat nav dibena.
Esmu drošs, ar to Kool-Aid tipu nevar būt sekss. Es kļūdos?
Kā tu ar viņu drāztos?
Es nedrāžos... Par ko mēs runājam? Nekāda sakara.
Tā ir reāla iespēja režisoram dabūt milzīgu budžetu
un uztaisīt, nu, īstu filmu, saprotat?
Met. Labi, paklausies, es saprotu.
Tu esi sācis vadīt studiju.
Tu gribi radīt mākslu un ar to nopelnīt miljardu.
Nu, zini ko? Johaidī, tā nekad nenotiek.
Un, mēģinot to panākt, tu visu sačakarēsi, skaidrs?
Ei, Met, viņam taisnība.
Taisi vienu viņiem, vienu - sev.
Mārtins Skorsēze tev šonedēļ prezentēs savu filmu.
- Taisi to! Gūsti te vieglu uzvaru, vecīt. - Re? Paklausi savu ebreju.
- Izpildproducentu. - Lieliski. Paldies.
Nē, nopietni, tev ir Stolers. Stolers ir lielisks,
- tu draņķa nelga. - Ļoti labs.
Nu velns.
- Vari vairāk teikt "ebrejs"? - Kad ebrejs pienāk. Paklau. Ei, klau...
Labdien, Milla kungs.
Metjū. Gribu apjautāties par Kool-Aid.
Klau, man šopiektdien valdes sēde.
Man vajadzēs, lai līdz tam izlem par režisoru.
Tu to vari, vai ne?
Jā, kā tad. Nekādu problēmu. Jap. Es to varu.
Labi.
Jā. Norunā tikšanos ar Niku Stoleru.
Mazel tov.
Kool-Aid tips ir viens no zīmoliem zīmolu pasaulē.
Viņš ir draugos ar Jell-O un Chef Boyardee.
Viņi iet uz bāru, nu, patusēt ar Velveeta.
Un tas Kool-Aid tips, zin, bija slavens 80. gados,
bet viņam laiks iet pensijā, jo viņš, zin,
viņš ir par vecu savam darbam - lai izlauztos cauri sienām.
Viņš grib, lai viņu aizstāj dēls. Ir vesela Kool-Aid ģimene.
Mums vajadzēs iekļaut citas garšas. Ziniet, dzeltenu, zaļu...
Taču viņa meita ļoti grib lauzties cauri sienām.
Bet Kool-Aid nedomā, ka viņa ir gana stipra.
Kad visa Kool-Aid ģimene pazūd,
Kool-Aid meitene kļūst par viņu vienīgo cerību.
Ceru, ka tas neizklausīsies rupji,
bet jūtos tā, it kā mani drāztu Volts Disnejs un Ārons Sorkins.
Skaidrs?
Volts ir man mutē, un Sorks pilnīgi iznīcina manu pakaļu.
- Nu, paldies. Paldies. - Jā.
- Paldies. - Nē. Paldies tev. Tik labi.
Un, tā kā esmu tēvs meitām, mani ļoti uzrunā tā ģimenes padarīšana.
Jā, tā tiešām ir. Lielisks izklāsts, Nik.
Liels paldies, ka atnāci. Īpaši tāpēc, ka steidzami.
Esam ļoti pateicīgi. Zini, mēs savā galā apdomāsim.
Jā, drīz dosim ziņu. Tāpēc paldies, vecīt. Jā.
Forši. Paldies. Un vai esi pēdējā laikā runājis ar Petiju?
Proti, es... Viņa pirmā paņēma manu scenāriju, un es, zini, mīlu viņu.
- Jā, viņa ir vislabākā. - Un vai viņai iet labi?
- Jā, viņai iet izcili. - Labi.
Es tieši šorīt ar viņu runāju.
- Labi. - Jā, zini, labi pārdzīvo pārejas periodu.
Viņa kopumā ir optimistiska par nākotni.
Tāpēc jā, pasveicināšu no tevis.
- Tas būtu brīnišķīgi. - Jā. Lielisks darbs.
- Man patīk Kool-Aid. - Forši. Paldies, vecīt.
- Patīk. - Tam patīc tu.
- Esmu izslāpis pēc Kool-Aid. - Jā.
Tu tiešām runāji ar Petiju?
Nē. Esmu viņai zvanījis tūkstoš reižu. Viņa vispār neatzvana, vecīt.
Jā, man arī. Ei, tas stāsts bija ļoti labs.
Tā filma varētu izdoties. Viņš ir spečuks.
Jā. Zini, jāsaka, tā noteikti ir labākā versija ļoti, ļoti,
ļoti, ļoti viduvējai tā versijai,
un tas nav tas, ar ko es gribētu, zini, sākt.
Bet Grifinam Millam tā patiks.
Un, vēl svarīgāk, dabūs to līdz nedēļas beigām. Paldies, Sal.
- Esmu ar tevi. - Labi.
Trešdiena, 27. marts.
Esmu Mets Beloni, jūs klausāties The Town, raidierakstu, kas jūs ieved Holivudā.
Jaunākā ziņa: dzirdēju no vairākiem avotiem,
ka Mets Remiks, Continental Studios vadītājs,
tiekas un mēģina atrast režisoru Kool-Aid filmai.
- Nu velns. - Viņš nupat teica Variety,
ka grib atdzīvināt kino ar drosmīgiem lēmumiem.
Remiks sociālajos medijos uzreiz kļuvis par izsmiekla objektu,
jo, šķiet, mēģina uztaisīt stulbu filmu par sliktu dzērienu.
Dirsā.
Nespēju noticēt, ka Petija ir prom.
Cik atceros, bijusi Continental vadītāja. Nu, kopš pirmsplūdu laikiem.
Jā.
- Un nu te esi tu. - Jā.
- Apsveicu. - Paldies. Ļoti aizraujoši.
- Vēlu to labāko. - Jā.
Ja šķietu satraukts, godīgi sakot, man bija ne pa jokam dieniņa.
O, jā. Vai slikta?
Slikta? Nē, ne gluži. Daudz kas notika.
Nu... Kas jums ir? Degu nepacietībā.
Nu, zinu, ka esi aizņemts, ķeršos uzreiz klāt, labi?
Šis ir projekts, kas man ir prātā jau ļoti, ļoti ilgu laiku.
Vienīgais, ka budžets būs nedaudz virs vidējā.
Kāds varētu teikt - pārāk. Milzīgs vēriens.
Forši.
Smagas tēmas. Bet gribu, lai filma ir izklaidējoša.
- Forši, jā. - Izklaide, labi?
Tā, mēs visi zinām to stāstu,
bet īstenībā mēs to nezinām, saproti?
O, skaidrs. Kas tas ir?
Džonstauna.
Nu, kulta slaktiņš?
Jā, tieši tā! Džonstaunas kulta slaktiņš.
Tas ir par Džimu Džonsu, ASV senātu, Ameriku.
Tas ir vērienīgs, liels, jautrs. Tas ir kropls stāsts.
Tiesa, kropls,
bet saredzu to kā meditāciju par kultiem, varoņa pielūgšanu, masu pašnāvību.
Par visu. Tā ir dzīve.
Džonstauna?
Džonstauna.
Tā, izlabojiet, ja kļūdos...
Vai tas ir masu slaktiņš, kur visi izdarīja pašnāvību...
iedzerot Kool-Aid?
Tieši tā! Tā ir tā frāze.
Viņi izdzēra Kool-Aid. Dzer Kool-Aid. Vienalga.
Tā ir tā frāze. Tā ir filmas kulminācija.
- Traka notikumu virkne. - Lieliski.
- Noved pie tā. - Tas ir tik...
Savā ziņā varētu teikt, ka jūsu filma ir par Kool-Aid.
Nu, zini, jā, savā ziņā tā varētu teikt.
- Savā ziņā. Lieliski. - Varētu teikt.
- Lieliski. - Jā.
Nu, ko domājat par budžetu?
Nu, zini... Jā, budžets... Zini, 200.
Teikšu jums tā, Skorsēzes kungs.
Tūlīt pat došu zaļo gaismu jūsu filmai ar budžetu 250 miljoni dolāru
un nopirkšu jūsu scenāriju par desmit miljoniem.
Met. Jēziņ, tu gan skrien vēja spārniem.
Man patīk. Man patīk.
- Izlēmīgs, ko? - Jā.
Izlēmīgs un ar labu gaumi.
Es to nedomāju sliktā nozīmē.
- Nē, protams. - Jā.
Tā, ir viens mazs āķis.
- Labi. - Zinu.
Neesmu vakar dzimis.
- Vienmēr ir āķis. - Kāds tas ir?
Uzticieties. Tas nekā neietekmē to, kā taisīsiet šo filmu,
ko vēlaties radīt, labi?
Jā, jo svarīgi, lai ir brīvība radīt to filmu, ko vēlos, jā.
Būs. Taču tas skar to, kā mēs to filmu sauksim.
Labi, tad kā tu gribi to filmu nosaukt?
Kool-Aid.
Man izdevās!
Sarunāju Mārtinu Skorsēzi par Kool-Aid filmas scenāristu un režisoru.
Skorsēzi? Kool-Aid? Tu joko?
Nē. Es to paveicu!
Un kā ar Stoleru? Taisu ar viņu līgumu.
Jā! Pasūti viņu dirst! Es dabūju īstu kinematogrāfistu.
Uzskati, ka ir aizsūtīts.
Skorsēze? Tu joko?
Nē. Tiešām. Kad tas parādīsies Deadline, es izskatīšos pēc ģēnija.
Visiem, kuri rakstīja ziņas un rakstus, kāds es esmu stulbs nelga,
būs jāraksta jaunas ziņas un raksti par to, kāds es esmu ģēnijs.
- Tas ir sapnis! - Met, skat.
- Ak dievs. - Met? Kas ir?
- Šarlīze Terona ielūdz uz ballīti. - Nevar būt. Drīkstu iet?
Nē!
Mana mūža labākā diena.
Tā ir!
ŠARLĪZE GRIB BALLĒTIES AR TEVI! MET REMIK
"Mārtijs Skorsēss"? Dieva godavārds? Tas nevar būt!
- Jā. - Kāda ir doma?
- Ir kāds papīrs? Rādi! - Ir scenārijs.
Pagaidi brīdi...
Mārtins Skorsēze tieši rakstīja scenāriju par Kool-Aid?
Vēl labāk. Mārtins Skorsēze tieši rakstīja
scenāriju, kuru viņš labprāt pārvērtīs par mūsu Kool-Aid filmu.
Lieliski! Kas, ellē, tas ir?
- Zini... - Labi.
...tā ir viena no tām idejām, par kuru izdzirdot...
- Jā. - ...teiksi: "Ko?"
Bet, kad to apdomāsi, apsmadzeņosi,
- teiksi: "Oho!" - Kas, ellē, tas ir?
Tas ir pētījums par Kool-Aid
caur notikumiem, kas norisinājās ap vietu,
kas vispārīgi ir zināma kā Džonstauna.
Džonstauna?
Jēziņ! Johaidī! Ei!
- Kas tev kaiš? - Nomierinies. Tas ir nieks.
Gribi iznīcināt šo studiju? Ak dievs!
Velns, nomierinies. Johaidī, atslābsti. Visi skatās.
Ja grasies iznīcināt, man vajag ksanaksu. Karsti.
Viss ir labi! Labi, klau. Labi, nav droši, ka būs trāpīts vārtos.
- Nē. - Ir vēl labāk.
Šī versija īstenībā var būt forša.
"Forša"? Tu esi sūda Fonzs?
Klau! Labi. Reiz Holivudā, labi?
- Kventins Tarantīno, jautra, forša filma... - Kā tad.
...par īstu kulta slaktiņu, kura dabūja Oskarus un nopelnīja 377 miljonus.
Vai arī Sony mārketings vedas labāk nekā tev?
Zini, kas Sony bija?
Svētā trīsvienība. Leo, Breds un Margo.
Kas ir tev?
Jocīgi, ka tu jautā.
Es tieši nupat runāju ar Mārtiju,
un īstenībā viņš ir visai pārliecināts, ka galvenā loma,
tu zini, Džima Džonsa loma,
jātēlo nevienam citam kā...
Stīvam Bušemi.
KOOL AID MĀRTINA SKORSĒZES FILMA
Labi, Stīvens Buskemi pilnīgi noteikti ir vissliktākais "skenārijs".
Cilvēki vai nu zina viņa vārdu, bet nepazīst seju,
vai arī pazīst seju, bet nenojauš, kā sauc.
Viņš neder biznesam.
Viņš burtiski ir viens no labākajiem šobrīd dzīvojošajiem aktieriem.
Ei! Ja viņš ienāktu šajā telpā,
es viņu noguldītu uz šī galda un izdrātētu līdz nāvei.
Viņam nav iekšā, lai paceltu tādu franšīzi kā Kool-Aid.
Paga. Busemi vai Busimi?
- Stīvs Bušemi. - Bušemi?
Nē, Buskemi, kā brusketa.
Runājam par viņu stundu, neviens nevar pareizi izrunāt viņa vārdu.
- Par ko tas liecina, Met? - Tā, lieta tāda.
Grifins man jautās, ko mārketingā domā par tavu ideju.
Man būs jābūt godīgai un jāsaka, ka tava ideja izgāzīsies.
Tā filma izgāzīsies. Skaidrs?
Bet es zinu, ka tev viņam kas jāparāda.
Palūdzu mārketinga daļā ko uzcept, lai izglābtu tavu pakaļu.
Kas, ellē, tas?
- Tīzeris, maita. - Tīzeris kam, maita?
Kā lai es to zinu? Tas ir tavs sūda darbs!
Varam, lūdzu, īstenot Stolera ideju? Nebija tik slikta.
Nevaram. Kāpēc? Tas sūda idiņš vakar apturēja sarunas.
- Ak dievs. - Ei! Zinu, ka mīli Mārtinu Skorsēzi.
Viņa vīzija par šo filmu novedīs mūs pie bankrota.
Tev tūlīt pat jāparāda Grifinam šis tīzeris.
Nevaru Grifinam to rādīt. Tas ir ne...
Te nav stāsta. Tas nekas nav.
Kuru interesē, vai ir stāsts?
Viņš būs sajūsmā, ka Kool-Aid tips dejo zē-zē stilā.
Kas, ellē, ir zē-zē stils?
Tiktokā tā ir populārākā deja. Met, tev kā bosam būtu vairāk jāzina.
Paklau, draugi,
Mārtins Skorsēze piekrita būt scenārists un režisors
mūsu sūda Kool-Aid filmai.
Tie nav viskomerciālākie aktieri, un tā nav vislabāk pārdodamā filma.
Tas ir viens no visu laiku labākajiem režisoriem,
kurš grib mums taisīt filmu.
Velns, ja mēs nepiekrītam kaut kam tādam, tad ko vispār mēs dzīvē darām?
Mēs taisīsim Skorsēzes Kool-Aid versiju. Punkts.
Grifins Mills jūs gaida.
Ak dievs.
Te rakstīts, ka īstenībā Džonstaunā viņi iedzēra Flavor Aid.
Kuš! Nepalīdzi.
Ļaujiet runāt man, būs labi.
Sveiks!
- Kas atnācis. - Jā.
Visi iesoļojat kā labi skolēni.
Kungs, prieks redzēt.
- Jā. - Labi. Nu, kūleidojiet mani.
Kas notiek?
Pastāstīšu, kas notiek.
Oho.
Nopietni?
Tas ir sasodīti fantastiski.
Jā, tā ir!
- Nu, ir vēriens! Jautri, ne? - Vēriens. Vērienīga filma. Tik jautri.
- Brīnišķīgi. - Jā. Lieliski.
- Un viņš dejo zē-zē stilā, jā? - Mauc zē-zē.
Man patīk. O, jā. Tā dara mana meita.
Jā, zē-zē. Jā, vislabākais.
Nu, Met, kāds ir stāsts?
Stāsts?
Jā. Kāds ir stāsts? Par ko?
Stāsts īstenībā ir vislabākā daļa.
Labi.
Tā, jā.
Nu, tas Kool-Aid tips pastāv korporatīvo zīmolu pasaulē.
Viņš ir draugos ar Velveeta.
Viņš iet ietusēt bārā ar Chef Boyardee.
Un viņam ir vesela Kool-Aid ģimene.
Tāpēc ir dažādas citas garšas, ir dzeltenā, zaļā, sarkanā, zināt?
- Man patīk. - Paldies.
- Ļoti, ļoti iespaidīgi. - Paldies.
- Ļoti dažādi, vai ne? - Jā.
Ir sarkanais, dzeltenais, zaļais.
- Baltā nav, vai ne? - Nē.
Vai ne? Ļoti dažādi.
Mums esi tu, brāl.
Tu arī, māsa.
Nu tad kurš būs režisors?
- Niks Stolers. Profiņš. - O, jā.
- Esam aizrunājuši viņu, jā. - Patīk viņš. Jautri.
- Labi. Tad sarunā. - Jā. Izdarīšu, liels paldies.
- Labs darbs. - Ar prieku.
Prieks tikties, Grifin.
Vēl viens jautājums.
Tā Mārtina Skorsēzes filma par Džonstaunu... Par ko tā ir?
Tu iztērēji desmit miljonus dolāru par Mārtina Skorsēzes Džonstaunas scenāriju.
Bet mēs nevaram taisīt filmu par Kool-Aid un tā burvīgo talismanu
un arī taisīt filmu par to, kā Kool-Aid
ir saistīts ar vienu no bēdīgi slavenākajām masu slepkavībām
visā sūda vēsturē.
- Protams, ne. - Paldies dievam.
Jā.
- Zināju, ka tev ir pamatots iemesls. - Jā.
Tad pasaki, kāpēc tu par to iztērēji desmit miljonus.
Nu, ziniet...
es padzirdēju, ka Skorsēze taisa filmu par Džonstaunu...
- Labi. - ...un man bija tās pašas bažas
kā jums, vai ne. Nevaram ļaut tam art-house sviestam
nostāties ceļā mūsu miljards dolārus vērtajai franšīzei.
Tāpēc es nopirku Džonstaunas filmas scenāriju,
tieši lai to noraktu.
Tātad tas projekts piederēs mums.
Bet neviens nevarēs to uzņemt?
O, Met, tas ir tik kretīniski.
- Jā. - Man patīk.
- Lieliski. - Pī.
Paldies.
Lielisks darbs.
Jā, protams, zinu, ka mēs uzmetām darījumu,
bet mēs pārdomājām un gribētu, lai Niks Stolers
taisa Kool-Aid. Divkāršošu samaksu.
Metīsi Stoleram šekeļus,
bet tagad ir tāda problēma, ka viņš ieradās un runāja ar Petiju...
- Tiešām? - Jā, noskaitusies uz tevi, ebreju,
studiju un pārliecināja Niku nestrādāt ar tevi.
Man vajag to ideju!
Nezinu, ko tev teikt! Pats sev visu sadirsi.
Vienīgais šķērslis ir Petija?
Jā.
Nu tad tu būsi ekstāzē, dzirdot,
ka mēs ņemsim Petiju par Kool-Aid producenti.
- Nē. - Tavs pirmais saprātīgais solis.
Lieliski. Pagaidām nevienam ne vārda, bet noslēgsim šo darījumu.
- Sveicu Pesahā. - Ko tu melo?
- Nezinu! - Tu pat nevari viņu sazvanīt.
Es to zinu!
Braukšu uz viņas māju un satikšu aci pret aci.
Ei, tu šovakar nāksi man līdzi pie Šarlīzes.
Ja mums šis izdosies, nosvinēsim.
O, jā!
Kā tu uzdrīksties rādīt savu ģīmi pie manām durvīm. Lai kurš, bet tu.
Sveika, Petij.
Ak dievs, tas ir tik pazemojoši.
Nu, nestāvi tur kā sūda ēdiena kurjers, nāc iekšā.
- Dirsā! Zini, ka beidzu lamāties. - Zinu. Piedod.
Un tu mani spied lamāties, diršļak. Dirsā!
Piedod. Velns. Klau.
Es tikai gribēju piekāpt, zini, apskatīties, kā tev iet,
vai viss labi.
Kā man iet? Es...
Zini, es 40 savas dzīves gadus atdevu tai studijai...
- Jā. - ...un tad tas Grifins Mills,
kaut kāda Boba Evansa parodija, ierodas un grib uzlikt savu zīmogu
tā, it kā apčurātu stabu.
Zinu, viņš ir nežēlīgs.
Jā, tā ir.
- Bet vai zini? Tu esi vēl ļaunāks. - Es?
- Tu salauzi man sirdi, Metij. - Ko es izdarīju?
Tu nozagi manu darbu!
Es nenozagu tavu darbu, skaidrs?
Man ar to nebija it nekāda sakara.
Mani knapi nolīga, zini?
Es tevi audzināju kā dēlu,
un mirklī, kad pagriezu muguru, tu iedūri dunci.
Es tev nedūru mugurā.
- Iedūri gan. - Es mēģinu nest tālāk tavu lāpu, Petij.
Nu, duncis varbūt nebija tavās rokās,
bet šķiet, ka tu ar prieku strādā kopā ar cilvēkiem, kuri dūra.
- Man nekas no tā nedara prieku. - Dara.
Tici man!
Un man patīk mūsu darba attiecības, un tāpēc...
- tāpēc esmu te. - Jā.
- Gribu, lai tas turpinās. - Jā.
Es tev piedāvāju producentes darbu mūsu lielākajā un labākajā jaunajā franšīzē.
Kool-Aid?
- Jā! - Tu piedāvā to?
Jā.
Tu kā kaķis stiep iekšā sakropļotu balodi.
O, es zinu.
Es runāju ar Stoleru.
Tu tikai gribi, lai glābju tavu pakaļu - lai viņš paraksta līgumu.
Nu, un tev vajag, lai es glābju tavu pakaļu.
Tu zini, esi palikusi viena, Petij. Tev vajag darbu, skaidrs?
Metjū! Un tu man piedāvā Kool-Aid?
Lai es gribētu savu vārdu uz tās kroplības? Fui!
To vajadzēja nosmacēt jau šūpulī.
Nē, ja es gribētu taisīt to mēslu, man vēl būtu darbs.
- Labi, te būs mans piedāvājums. - Labi.
Es piezvanīšu Stoleram un panākšu, ka piekrīt tavai filmai.
- Lieliski. - Bet man vajadzēs
trīs gadu līgumu ar pieskaitāmajām izmaksām desmit miljoni,
divas garantētas filmas gadā bez ekskluzīvām pirmtiesībām studijai.
Nē.
Metij!
Nē, klau. Petij, klau...
Piedod, to es nevaru. Pārāk labs...
Holivudā nevienam nav tik ienesīga līguma.
Man vienalga! Tu man esi parādā par visu!
Neesmu parādā... Esmu parādā daudz,
piekrītu. Nedomāju, ka par visu. To es nevaru darīt.
Metij, tas darbs bija mana dzīve, tāpat kā tas ir tava dzīve, jā?
Un bez tā...
Bez tā diemžēl es ne...
es nezinu, vai spēju... Man žēl.
Došu tev 7 miljonus gadā, bez garantētām filmām, studijai ekskluzīvas tiesības.
Astoņus miljonus, vienu garantētu filmu, un budžets zem pieciem miljoniem.
Labi, bet jābūt ekskluzīvām tiesībām.
Nebūs nekā ekskluzīva!
Tie ļautiņi apgājās ar mani kā suni. Kā suni, Metij!
Lūdzu.
Labi, piekritīšu.
Esam vienojušies.
Metij, paldies tev.
- Paldies. - Paldies.
O, paldies tev.
Labi. Zvanām Nikam Stoleram.
Ak tu nabadziņš. Tev jānorok Mārtina Skorsēzes filma.
Es 1988. gadā noraku vienu Vorena filmu, un viņš vairs nekad ar mani negulēja.
Attiecībā uz Mārtiju arī par to bail.
Nu, kā tu tur jūties?
Nu, kā redzams, esmu ilgi strādājis, lai līdz tam tiktu.
Mani... Zini, mani vecāki ir sajūsmā, ļoti lepni.
Domāju, ka Grifins, vai ne, raugās optimistiski uz plānu.
Metij, nekas no tā neapraksta to, kā jūties tu.
Jā, es, godīgi sakot, jūtos šausmīgi.
Man ir trauksme, stress, panika praktiski visu laiku.
Pirms divām nedēļām biju laimīgāks
savās dusmās un aizvainojumā, ka man tā darba nav.
Atdotu jebko, lai būtu dusmīgs un aizvainots,
salīdzinot ar to, kā jūtos tagad.
Zini, es ik rītu eju garām tai gidei,
un viņa stāsta, ka studija tika būvēta kā kino templis,
bet vairāk ir sajūta kā kapā.
Kronis ir smags, Metij.
Jā. Protams, jūtos pagodināts,
ka esmu viens no tiem, kas izvēlas, zini, kuras filmas uzņemt, kuras ne.
Tas ir iespaidīgi.
Un es iegāju tajā jomā tāpēc, ka man patīk kinofilmas, zin.
Bet nu mani pārņēmušas bailes, ka mans darbs ir tās sabojāt.
Tas darbs ir gaļasmašīna.
Tas rada stresu, paniku, liek justies nožēlojami.
Vienu nedēļu skaties acīs savam elkam un salauz viņam sirdi,
nākamajā izraksti tukšu čeku kādas slavenības bērnam cepurītē.
Bet, kad tas viss saiet kopā
un tu uzņem labu filmu...
tā ir paliekoši laba.
Tu būsi lielisks studijas vadītājs. Zini, kāpēc?
Tev bija labākā skolotāja.
Man joprojām ir.
Labi, ka man nav jāsaka Mārtijam, ka viņa filma ir nobeigta.
Ko tu viņam teiksi?
Es ne sūda neteikšu Mārtijam.
Pirmdien runāšu ar viņa aģentu un tad atlikušo mūžu izvairīšos.
Cerams, nekad vairs nesatikšu.
- Ei, Met! Ei! - Nu dirsā.
- Mārtij! Ei! Prieks jūs redzēt. - Ei, Met. Ei. Ak dievs, sveiks.
- Sals. - Sveiki.
- Sveiki.
- Sveiks, Met. - Jā.
Met, es nepārtraukti domāju par Kool-Aid.
- O, tas ir lieliski. - Nu, Kool-Aid. Man ir dažas...
Starp citu, man ir lieliskas idejas, ko vēl ņemt bez Bušemi, labi?
Izcili. Lieliski, jā.
Godīgi sakot, pats nebūtu izdomājis nosaukumu Kool-Aid.
Nespēju noticēt. Fantastisks.
- Uzdošu par savu, jā? - Droši.
Jūsu smadzenes nerimstas strādāt. Bet mums nevajag ballītē apspriest darbu.
Parunāsim par ko citu. Jums patīk sports, mašīnas?
Kas notiek?
- Nekas. - Nu, tu dīvaini izturies.
Te notiek kaut kas jocīgs.
Es tā izturos vienmēr.
Pazīstu to čali kā savu pimpi.
- Klasisks Mets Remiks. - Jā. Pilnībā, jā.
Nē, nē, nē. Šis priekšnesums nav patiess.
Es apsolu. Nekā tāda.
- Redzēju skatienu. - Kuru?
- Redzēju skatienu. - Nekā.
Zaglīgs skatiens. Bija zaglīgs.
- Nebijām zaglīgi. - Nekad neesmu bijis zaglīgs.
- Nē. - O, nē, bija zaglīgs.
Es atpazīstu zaglīgumu. Ja nu ko, tad zaglīgumu, skaidrs?
Klau, Mārtij, jums kaut kas jāzina,
un Sals uzņemsies vadību un jums pastāstīs.
- Sals? - Jā.
- Man runāt tagad? - Tagad.
Mārtij, pirmkārt, vai drīkstu ko teikt?
Esmu šajā jomā jūsu dēļ.
Kas, dirsā, tu esi un ko mēģini pateikt?
Mēs iesim citu ceļu,
netaisīsim Kool-Aid Džonstaunas versiju.
Vai zināt? Man vienalga.
Vienalga.
Labi, nu, tas ir neglīti,
bet man tev jāsaka, Met, godīgi sakot, tas nepārsteidz,
jo tu esi kārtējais konveijera tipiņš bez vārda,
darbonis bez talanta un mugurkaula.
Man ir vārds.
Atdod manu filmu, iešu to pārdot draņķa Apple,
kā man vajadzēja darīt jau sākumā.
To es nevaru.
Palīdzi saprast.
Tu nopirki manu filmu, tikai lai to noraktu?
- Jā. - Tā bija.
- Atstāsim jūs. - Man patika Atkritēji.
Aizveries!
- Ak dievs, tas bija... - Ak nē.
...bija daudz sliktāk, nekā gaidīju.
Baisi.
Ak dievs, viņš raud.
- Šņukst. Tevis dēļ. - Kāpēc raudi?
- Tevis dēļ. - Tu liki...
- Tev viss labi? - Velns. Šarlīze runā.
- Velns. - Jēziņ.
- Nolādēts. Stāsta viņai, kas notika. - Nodevējs. Būtu turējis muti.
Krāns. Velns, viņa skatās uz mums.
- Būs labi... Labi, izturies mierīgi. - Izmetīs no ballītes.
Tu esi studijas vadītājs, neizmetīs. Velns, atslābsti!
Sveika, Šarlīze.
Lasieties no šejienes.
- Labi, piedod. Paldies, ka ielūdzi. - Jā.
Piedodiet, Mārtij.
Ak tu kungs.
Ei, Mets Remiks, vai ne?
Stīv Bušemi. Sveiks!
- Busemi, bet jā. - O, piedod, jā.
Tas nekas. Dzirdēju, ka mums būs filma.
- Jā, būs. Jā, nevaru sagaidīt. - Jā.
- Patīk Mārtija scenārijs? - Jā.
- Nenonesa jumtu? - Jā. Brīnišķīgs.
- Lai dod uzreiz Oskaru. - Jā. Tiešām lielisks gabals, jā.
Un padomā, taisīsim Mārtina Skorsēzes pēdējo filmu.
Ko?
Viņš tev nepateica?
- Nē. - O, jā.
Nē. Gulbja dziesma. Pēc tam metīs mieru.
- Oho. - Proti, tāds gods.
- Jā, tas ir... - Mums tā veicas.
Ļoti veicas. Brīnišķīgi, ne? Jā.
Ei, paldies, ka to īsteno.
- Paldies. - Tiešām. Tiksimies uzņemšanas laukumā.
- Nespēju sagaidīt. - Labi.
- Jā, atā. - Visu labu.
Ei, Mārtij.
Tu raudi? Kas noticis?
Divi martini.
- Lūdzu, čomiņ. - Paldies, ser. Prozit!
Pat pēc tā, kas šovakar notika,
man patīk skatīties šo filmu.
Ak dievs, jā. Mārtijs ir visu laiku labākais.
Vairs drīkstam saukt par Mārtiju.
- Nu nē. Skorsēzes kungs. - Jā. Tieši tā.
- Lorēna Brako ir tik seksīga. - Vecīt, Rejs Liota ir tik seksīgs.
Jā!
Petija esot drāzusies ar viņu šīs filmas uzņemšanas laikā.
- Nevar būt. - Jā. Un viņam esot liels daikts.
Tam es ticu.
Dusi Dieva mierā, karali!
Dusi daiktā, karali.
Tulkojusi Laura Hansone