No tak. Chcípni. Tak.
Chcípni, bejby!
Tak jsi to ty, co?
Myslíš, že máš na to být šéfem.
Kruci. Ta koruna je tak zatraceně těžká, že by ti zlomila vaz.
Já jsem jedinej, kdo brání tomu, abychom se stali věcí minulosti.
Povedeš si dobře.
Víš, jak to vím? Učil ses od toho nejlepšího.
A prásk.
- Stop. - Klapka.
Ano. Jo. Skvělá práce.
- Skvělá práce. Výborně, Paule. - Nevím. Neprskám? Není to uprskaný?
Ne. Vůbec ne. Prskáš výborně. Já...
No a ten lítostivej pohled? Trochu jsem svraštil obočí. Všiml sis?
Jo. Viděl jsem. Rozhodně jsem to viděl. Je to výborný.
- Díky. - Dáme to znovu.
Zkus projevit trochu odevzdanosti.
- Dobrý. - Zopakujem to.
- Takže lítost až odevzdanost. - Fajn. Na místa.
- Připravit. - Jo. Můžeme?
- Bezva. - Dobrý?
Potřebuju pár minut navíc.
Ta falešná krev mi zatekla do trenek. Takže...
Zakrvácený trenky? Ať to neslyší personální.
Tommy, jak se vede?
- Matt. Rád tě vidím. - Matt.
Tohle je Matt. Ze studia.
Producent Matt Remick.
- Jo. Díky. - Jsem váš fanda.
Zbožňuju vaši režii. Měl byste točit víc filmů.
- Viděl jste můj film? - Jo. Wildlife miluju.
Neskutečný. Ten váš styl režie... Nádhera.
Pardon. Moment. Co kdybych přešel od lítosti přes odevzdanost až ke smíření?
Smíření. Skvělý. Ukaž.
Ano. Jo. Dobře. Připravenej?
- Jdeme. - Tak znovu. Bezva.
- Díky za návštěvu. - V pohodě.
Měl jsem k té scéně jeden nápad.
Nápadů máme dost.
Ale díky. Uvidíme se na večírku u Charlize?
Jo. Jasně. Uvidíme se tam. Proč bych tam nebyl?
Rád jsem vás viděl, Paule. Jen tak dál.
Jo. Tak jo.
Quinn, dostal jsem pozvánku na párty u Charlize Theron?
Cože? Ne. Proč by tě Charlize Theron zvala na svou párty?
Na pozvánky od celebrit se ptáš pořád.
- A pokaždé odpovídám ne. - Bezva. Díky. Co teď?
- Schůzka s Jenga partou. - Kruci. No jo.
Včera Rubikova kostka, a teď Jenga?
Studio řídí Patty.
Její nadřízení chtějí víc filmů o známých značkách.
- Proto ty pitomý schůzky. - Co máš v plánu? Film o hře Jenga?
Ne. Jít na tu schůzku a místo toho filmu natočit fakt dobrej film.
Panebože. To je tak depresivní.
Jsem v téhle branži tak 30 let pozadu.
Jo. Věř mi. Být to na mně,
točíme další Rosemary má děťátko nebo Annie Hallovou
nebo nějakej skvělej film, co nerežíruje perverzák.
- Perverzáci točí skvělé filmy. - Jo.
...budovu navrhl Frank Lloyd Wright v roce 1927
v pro něj typickém stylu mayského revivalu.
Měl to být doslova chrám kinematografie.
Chrám kinematografie.
A po mně chtějí filmy z dřevěných kostek.
- Čau. - Čau. Nesmrdím? Včera jsem nebyl doma.
Ano. Slušně z tebe táhne vodka.
Jen vodka? Fajn. Ožral jsem se s Pedrem Pascalem.
Přetočí scény pro Máminu párty,
ale musím se soustředit. Je tu Griffin Mill a Patty je bůhvíkde.
Neohlášená návštěva ředitele. Smrdí to průserem.
Něco se semele.
Počkej. Je tu Griffin Mill a nikdo neví, kde je Patty?
Ano. Myslím, že je to tady. Patty skončila, určitě.
Deset propadáků. Všem kámošům dala výhradní dohody.
Renovace týhle budovy ji stála 30 mega.
Je vyřízená a já mám takový tušení, že ji nahradím.
Taky mám tušení, že bych ji mohl nahradit.
Jo, samozřejmě. Nikdy nevíš.
Naše přátelství to neovlivní.
- Jistě. Jo. - Až to přijde, podržím tě.
Mám tě rád. Esther Changová, teď. Díky.
Quinn. Neuvěříš, co mi teď Sal řekl.
Patty dostala padáka. Mám to od asistentky.
- Panebože. - Uveřejní to v Deadline.
Přišla do kanclu úplně rozhozená a prchla odsud.
Ano! Já věděl, že se to stane.
Je to smutný a mám Patty rád, ale tohle může být moje šance.
Jsi u Griffina oblíbený?
Upřímně nevím. Potkali jsme se jen párkrát.
Je těžko čitelnej.
Kancelář Matta Remicka. Ano, samozřejmě.
V sálu scénické tvorby na tebe čeká Griffin Mill.
Buď mě povýší, nebo mám padáka.
Ale když tu práci dostanu, udělám z tebe kreativní manažerku.
To mě poser. Já myslela, žes to říkal, jen abych neodešla.
Jo, ale taky jsem to myslel vážně.
Nedáte si zelenou šťávu?
Ne, díky.
Běžte dál.
Vítejte.
Děkuji.
Omlouvám se za to zvláštní prostředí.
Musel jsem vyřídit pár záležitostí
a říkal jsem si, že diskrétní prostředí bude rozumné.
- Jistě. Diskrétnost je zásadní. - Přesně tak.
Nikdo nechce poslouchat brekot
a vyšilování kvůli vyhazovu. Tady, posaďte se.
Matthewe, z úcty k vám přejdu přímo k věci.
Pattyino působení tady je u konce a vážně uvažuju, že ji nahradíte.
Panebože. Ano. Jsem ten pravej. Na tu práci se hodím.
Proč... Povězte. Proč jste vy ten pravý?
No, pracuju pro Continental 22 let.
Koupil jsem původní scénář pro MK Ultra
a jako franšíza nám to vydělalo přes tři miliardy...
Hej, Renae. Kde mám do prdele svou šťávu?
- Zelenou šťávu? - Jo, rád.
Dvě šťávy. Hned.
- Ano, pane. - Pardon. Pokračujte.
Filmem žiju. Od chvíle, co jsem v dětství navštívil tohle studio,
o práci vedoucího Continentalu sním jako o ničem jiném.
To je roztomilé.
Dobře. Poslouchejte. Upřímně, mám k vám pouze jednu velkou výhradu.
Prý ujíždíte na hogofogo uměleckých filmečcích,
jste posedlý tím, abyste se hercům a režisérům zalíbil,
než abyste tomuto studiu pomohl být co nejvýdělečnější.
- Já? - Jo.
V tom se mýlíte.
Jde mi o zisk tak jako každýmu v tomhle městě.
- Věřím vám. - Bezva.
- Fajn. - Fajn.
Protože v Continentalu netočíme filmečky.
Točíme filmy.
Filmy, za které lidé chtějí platit.
Ano.
Pojďte sem. Mám pro vás malé tajemství.
Nikdo další to nesmí slyšet,
ale mám nakročeno k uzavření dohody na práva ke Kool-Aid.
A mám na mysli obří, blockbusterovou verzi.
- Kool-Aid? - Kool-Aid.
- Červený nápoj? - Jo.
- Týpek, co prorazí zeď a řekne „ou jé“? - Ano.
- To je sakra perfektní. - Dobře.
Přesně to bychom měli točit, pane Mille.
- Konečně to někdo chápe. - Já jo.
- Panebože. To je skvělé. - Ano.
Protože podívejte,
pokud Warner Brothers mohou vydělat miliardu dolarů
na plastových kozách panenky, co nemá frndu,
my bychom měli vydělat dvě miliardy dolarů na historické značce Kool-Aid.
Dokážete to?
Ou jé.
- Já to chápu a vy taky. - Jo.
A teď se toho pojďme chopit.
Pojďme se toho chopit. Tak jo.
Dobře.
Mám tu práci?
Ou jé!
STUDIO
„POVÝŠENÍ“
ŘEDITEL A KREATIVNÍ MANAŽER
Matte? Všichni jsou v zasedačce.
Bezva. Děkuju, Petro.
Mám otázku. Sháněl jsem Patty. Nevolala mi?
- Patty? - Patty Leighová.
- Ta, co jsem ji nahradil. - Pardon.
- Bývalá šéfka studia. - Ano.
- Ano? - Teda... Ne.
- Nevolala. - Fajn.
- Pardon. Moc jmen. - Je toho moc. Chápu.
- Quinn. - Ahoj.
Připravená? První schůze ve funkci.
- Nažhavená. - Je to znát.
- Máš svůj zápisník. - Ano.
Kámo.
- Jak je? - Gratuluju.
Díky. Jak jsme řekli, naše přátelství to neovlivní.
- Jistě. - Jsem velký zvíře
- a kryju ti záda. - Super.
- Jo. - Kruci. John Cena.
- Vem to. Jo. - Vezmu.
- Je super. - Zmlátí mě.
No tak, kámo. Do hajzlu s tím.
- Zdraví tě. - Bezva.
- Tady je. - Ahoj.
- Mayo. Tylere. - Naše hvězda.
Až bude příště Variety chtít interview, ověř to na marketingovým.
- Ať máme slušnou fotku. - Ta fotka se mi líbí.
- I nasvícení? - Díky.
- Fajn. - Jo. Hele.
Díky, že jste všichni přišli.
Chtěl jsem se sejít s jádrem týmu
na první oficiální poradě Remickovy vlády.
Vím, že Patty nám všem byla mentorkou,
ale to neznamená, že nebudu dělat věci trochu jinak.
Jak jsem výmluvně řekl pro Variety.
Však víte, prestižní filmy a trháky.
Ty se vzájemně nevylučují. Můžeme dělat obojí a taky budeme.
Proto vám s radostí oznamuju,
že se chystáme na film o Kool-Aid.
- Cože? - Tak jdeme kurva na to.
- Ano. - Počkat. Fakt?
O takový změny jsem Patty prosila měsíce.
MrBeast by mohl hodit lidi do obřího džbánu s Kool-Aid.
Budou zadržovat dech pro prachy.
To by mělo úspěch.
- Že jo? - To bych kurva mohla prodat.
Úžasný, Mayo. Bezva, že se ti to líbí.
A počkej, až uslyšíš můj nápad.
Co přispělo k tak velkému úspěchu Barbie na trhu?
Slavní běloši.
Do jisté míry. Vlastně to byla jedna zdánlivě slavná běloška.
Greta Gerwig. Proto měla Barbie úspěch.
Stála za ní scenáristka a režisérka v jednom. Filmařská vize.
Přesně to uděláme s Kool-Aid.
My natočíme autorský oscarový film o Kool-Aid.
Do hajzlu. Chceš sakra natočit seriózní film o Kool-Aid?
Proč? Na Oscary už se ani nikdo nedívá.
Získali Mario Brothers Oscara?
- Ne. - Ne, nezískali.
Ale víte, co ano?
Získali 1,3 miliardy dolarů. Takže to by mohla být naše výhra.
Jo. Vydělám 1,3 miliardy dolarů, ale taky natočím skvělej film, jasný?
- Bože. - Hej, Petro!
Sjednej pár schůzek. Pro Kool-Aid jen ty nejlepší autory.
Ou jé.
- Děkuju. - Jsem zmatenej.
Proč to chceš točit? Nesnášíš sračky o duševním vlastnictví
a v interview jsi řekl, že chceš točit filmová umělecká díla.
Vím. Griffin mi tu práci dal pod podmínkou, že natočím film o Kool-Aid.
- Aha. - Jo.
Teď už chápu. Až to oznámí, budeš vypadat...
- Jako pokrytec? - Chtěl jsem říct idiot, ale jo.
Ledaže to bude seriózní verze Kool-Aid. Pak ze mě bude génius.
- Uvidíme, co na to agent. - Mitch Weitz.
Zdravím. A pak že v Hollywoodu už nepracuje jediný Žid.
- Už je nás skoro minjan. - Výborný.
Dáte si košer víno? Zamáváte lulavem?
- Všichni jsme Židé. - Jo.
- Vtipný. Hele... - Lulav znám.
Chystáme film o Kool-Aid a chceme se sejít s tvými klienty.
Jo. Sal mi dal echo. Mluvil jsem s Nickem Stollerem a...
Chvíli trvalo, než to vstřebal, ale má návrh.
Mám rád jeho Čapí dobrodružství, Kapitána Bombarďáka ve filmu, Mupety.
Takovým směrem se ubírat nechceme. Nezastupuješ Wese Andersona?
Chceš, aby Wes Anderson režíroval film o Kool-Aid?
Bude mě mít za blázna.
Vyrazí mě přes Zoom přímo z Lichtenštejnska, nebo kde to je.
Fajn. Co třeba Guillermo del Toro?
- Jdi se vycpat. Přeskočilo ti? - To je...
Je to držitel Oscara.
Ten se k filmu o Kool-Aid nesníží.
- Proč ne? Je to jako Barbie. Rozumíš? - Barbie?
Barbie je miliardkrát lepší než zatracenej Kool-Aid. Proč?
Protože lidé Barbie zbožňují. Barbie je sexy. Chtějí ji ošukat.
Já chci ošukat...
Kool-Aid Mana nikdo ošukat nechce. Jasný?
Vždyť ani nemá řiť.
Jsem si jistej, že se ani ošukat nedá. Nebo se pletu?
Jak bys ho ošukal?
Kurva... O čem to mluvíme? Tohle s tím nijak nesouvisí.
Tohle je pro režiséra příležitost získat obří rozpočet
a natočit skutečnej film.
Matte, poslouchej mě. Chápu to.
Jsi novým ředitelem studia.
Chceš tvořit skvělý umění, vydělat miliardy.
Ale víš co? To se ksakru nikdy nestává.
A všechno při tom poděláš. Rozumíš?
Matte, má pravdu.
Jeden pro ně, jeden pro tebe.
Martin Scorsese ti v týdnu nabídne film.
- Vem to. Je to sázka na jistotu. - Vidíš? Poslouchej svého Žida.
- Kolegu. - Bezva. Díky.
Vážně, máš Stollera. Je skvělej.
- Pitomče. - Je fakt dobrej.
Kruci.
- Můžete říkat „Žid“ častěji? - Když přijde Žid... Hej...
Pane Mille.
Matthewe, jen se chci zeptat na Kool-Aid.
V pátek mám zasedání rady,
tak potřebuju, abyste do té doby vybral režiséra.
Zvládnete to, ne?
Jo, rozhodně. To nebude problém. Jo, to by šlo.
Dobře.
Jo. Sjednej schůzku s Nickem Stollerem.
Mazel tov.
Kool-Aid Man je logo ve světě log.
Kámoší se s Jell-O a Chefem Boyardeem. Chodí do baru s Velveetou.
Kool-Aid Man byl populární v 80. letech,
ale je načase jít do penze.
Na prorážení zdí a svoji práci už je starej.
Chce po synovi, aby ho nahradil. Je tam celá rodina Kool-Aidů.
Zakomponujeme tam další příchutě. Žlutou, zelenou...
Ale jeho dcera, ta zdi prorážet fakt chce.
Ale Kool-Aid má za to, že není dost silná.
Když se ale celá rodina Kool-Aidů ztratí,
mladá Kool-Aidka je jejich jedinou nadějí.
Snad to nevyzní necitlivě,
ale jako by mě vojel Walt Disney a Aaron Sorkin zároveň.
Jasný?
Walta mám v hubě a Sork mi rozmrdává prdel.
- No, díky. Děkuju. - Jo.
- Díky. - Ne. Já děkuju. Skvělý.
Jakožto tátu dcer mě tyhle rodinný sračky fakt oslovujou.
Jo, to jo. Byl to skvělej návrh, Nicku.
Díky, žes přišel, zvlášť tak narychlo.
Vážíme si toho. Probereme to. Dáme co nejdřív vědět. Díky, kámo.
Bezva. Díky. Nemluvil jsi teď někdy s Patty?
Jako scenáristovi mi pomohla se prosadit a mám ji rád.
- Jo. Je nejlepší. - Daří se jí dobře?
- Má se skvěle. - Fajn.
Zrovna ráno jsem s ní mluvil.
- Dobře. - Jo.
Snáší ty změny skvěle.
Celkově vidí budoucnost optimisticky.
Tak já ji budu pozdravovat.
- Skvělé. - Skvělá práce.
- Miluju Kool-Aid. - Bezva. Díky.
- Fakt. - I on tebe.
Prahnu po něm.
- Jo. - Fakt jsi s ní mluvil?
Ne. Volal jsem jí nejmíň tisíckrát. Vůbec se mi neozývá.
Mně taky ne. Ten návrh byl dobrej.
Ten film může uspět. On nám pomůže.
Jo. Musím říct,
že je to rozhodně nejlepší pojetí velmi, velmi, velmi umírněné verze
a není to to, čím bych se chtěl uvést, ale Griffin bude nadšenej.
A hlavně to bude mít do konce týdne. Takže díky.
- Kryju ti záda. - Fajn.
Je středa 27. března.
Jsem Matt Belloni a posloucháte The Town, podcast, co vás zavede do Hollywoodu.
Zpráva dne potvrzená z mnoha zdrojů:
Matt Remick, ředitel Continental Studios, jedná o režisérovi pro film o Kool-Aid.
- Kruci. - Ve Variety řekl,
že chce odvážně vzkřísit kinematografii.
Pár dní nato už je propírán na sociálních sítích,
protože se chystá natočit stupidní film o hnusným nápoji.
Do hajzlu.
Divné, že je Patty pryč.
Continental vedla, co si pamatuju. Ještě před potopou.
Jo.
- A teď jste tu vy. - Ano.
- Gratuluji. - Děkuju. Je to vzrušující.
- Všechno nej. - Ano.
Pokud působím vystresovaně, měl jsem... Byl to těžkej den.
Jo. Byl špatnej?
Špatnej? Ani ne. Jen je toho moc.
Takže... Co máte? Moc se těším.
Vím, že máte práci, tak přejdu přímo k věci, ano?
Jedná se o projekt, který plánuji natočit už hodně dlouho.
Problém je, že rozpočet je poněkud vyšší.
Podle někoho extrémní. Má obrovský rozsah.
Bezva.
Témata jsou silná. Ale má to být zábavné.
- Bezva. - Jde mi o zábavu, jasný?
Je to příběh, který všichni známe,
ale moc toho o něm nevíme, víte?
Já vím. Co je to?
Jonestown.
Cože?
Jonestown.
Ten masakr sekty?
Ano, přesně tak! Masakr sekty z Jonestownu.
Je to o Jimu Jonesovi, Senátu USA, Americe.
Je to obšírný, velký, zábavný. Je to ujetý.
Přiznávám, je to ujetý,
ale vnímám to jako rozjímání o sektách, uctívání, masové vraždě, sebevraždě.
Prostě život.
Jonestown?
Jonestown.
Opravte mě, jestli se mýlím...
Je to ten masakr, kde všichni spáchali sebevraždu...
vypitím Kool-Aid?
Přesně tak! To je ta fráze.
Vypili Kool-Aid. Pijte Kool-Aid, ať je to, co je to.
To je motto a vyvrcholení toho filmu.
- Velká sekvence. - Skvělý.
- Vyvrcholení. - To...
Takže v jistým smyslu se dá říct, že váš film je o Kool-Aid.
No, jo, v jistém smyslu asi ano.
- V jistým smyslu. - Ano.
- Bezva. - Jo.
Na kolik odhadujete rozpočet?
No, tedy... Jo, rozpočet... Dvě stě.
Něco vám povím, pane Scorsese.
Hned teď vám ten film posvětím s rozpočtem 250 milionů dolarů
a koupím váš scénář za deset milionů.
Páni, Matte. Ježíši, jdete na to rychle.
To se mi líbí.
- Rozhodnost. - Jo.
Rozhodnost a vkus.
Nemyslím to ve zlém.
- Jistě. - Jo.
Má to jeden malý háček.
- Dobře. - Já vím.
Jo, už to znám.
- Jako vždy. - Tak co je to?
Věřte mi. V žádném případě to neovlivní zamýšlenou podobu filmu, ano?
- Jo, jde o svobodu v tvorbě filmů. - Tu mít budete.
Ale ovlivní to název toho filmu.
Fajn, jak ho chcete nazvat?
Kool-Aid.
Dokázal jsem to!
Martin Scorsese bude scenáristou a režisérem filmu o Kool-Aid!
Scorsese? Kool-Aid? Děláš si prdel?
Ne. Dokázal jsem to!
A co Stoller? Jednám s ním.
Jo! Ať jde do hajzlu! Mám opravdovýho filmaře.
Zařídím.
Scorsese? Děláš si srandu?
Ne. Povedlo se. Až se to dozví Deadline, budou mě mít za génia.
Všichni, co o mně v článcích psali, jakej jsem vypatlanej debil,
budou muset napsat nový o tom, jakej jsem génius.
- To je sen! - Matte, hele.
- Panebože. - Matte? Co je?
- Charlize Theron mě zve na párty. - Ne. Můžu s tebou?
Ne!
Nejlepší den mýho života.
Je to tu!
CHARLIZE S VÁMI CHCE SLAVIT!
Marty Scorses? Jako fakt? To mě poser!
- Jo. - A představa?
- Máte dokument? Jdeme na to. - Celý scénář.
Tak moment...
Martin Scorsese má čirou náhodou scénář o Kool-Aid?
Něco lepšího. Martin Scorsese čirou náhodou
napsal scénář, který s nadšením předělá na náš film o Kool-Aid.
Bezva! Co je to?
- Řekněme... - Fajn.
Je to ten nápad, který když uslyšíš poprvé...
- Jo. - ...nechápeš ho.
Ale jakmile ho zpracuješ a pochopíš ho,
- seš jím unesená. - Co to sakra je?
Je to zkoumání Kool-Aid
prostřednictvím událostí, které se soustředily kolem místa
známého jako...
Jonestown.
Jonestown?
Ježiši! Sakra!
- Seš sakra normální? - Klid. Kulový.
- Chceš tohle studio potopit? Bože! - Uklidni se. Klídek, sakra.
Tak to potřebuju xanax. Je mi vedro.
Dívají se! Bude to dobrý! Tak jo. Není to přímo mířený středový návrh.
- Ne. - Je lepší!
Tahle verze může být fakt cool.
Cool? Co seš zač? Zatracenej Fonz?
Hele! Tak jo. Tenkrát v Hollywoodu.
- Quentin Tarantino, zábavnej, cool film... - Jo.
...o skutečným masakru sekty, co získal Oscary a vydělal 377 milionů,
nebo umí Sony propagovat líp než ty?
Víš, co mělo Sony?
Svatou trojici. Lea, Brada a Margot.
Koho máš ty?
Zvláštní, že se ptáš.
Mluvil jsem s Martym
a je přesvědčený o tom, že hlavní roli,
však víš, Jima Jonese,
by neměl ztvárnit nikdo jiný než...
Steve Buscemi.
FILM MARTINA SCORSESEHO
Steven Buscemi je úplně ta nejhorší varianta.
Lidé ho buď znají jménem a nepoznají jeho tvář,
nebo znají jeho tvář, ale ne jméno. Pro byznys se nehodí.
Je to doslova jeden z nejlepších dosud žijících herců.
Hej! Kdyby sem vešel,
rozprostřela bych si ho na tenhle stůl a ušoustala ho k smrti.
Nemá potenciál udržet franšízu, jako je Kool-Aid.
„Buscemi“, nebo „Buscimi“?
- Steve „Bušemi“. - Bušemi?
Buscemi jako bruschetta.
Mluvíme o něm už hodinu, a pleteme jeho jméno.
- O čem to vypovídá, Matte? - Fajn, asi takhle.
Griffin se mě zeptá, co si o tvém návrhu myslí marketingový,
a já mu budu muset upřímně říct, že ten návrh pohoří.
Ten film pohoří. Jasný?
Ale vím, že mu musíš něco ukázat.
Zaúkolovala jsem markeťáky, ať něco vymyslí, abych tě zachránila.
Co to sakra je?
- Upoutávka, vole. - Na co, vole?
Co já vím? To je kurva tvoje práce!
Můžeme se držet toho Stollera? Nebyl to špatný nápad.
Nemůžeme. Hádej proč. Tenhle kretén to včera zazdil.
- Bože. - Vím, že máš Scorseseho rád.
Jeho vize tohohle filmu nás zruinuje.
- Musíš Griffinovi ukázat tu upoutávku. - To mu ukázat nemůžu. To...
- Příběh to nemá. Je to o ničem. - Koho sakra zajímá příběh?
Kool-Aid Man tančící zay-zay shuffle ho nadchne.
- Co je zay-zay shuffle? - Tanec, co frčí na TikToku.
- Jako náš šéf by ses měl vyznat. - Hele, lidi,
Martin Scorsese souhlasil, že nám napíše a zrežíruje
zatracenej film o Kool-Aid.
No tak to nemá to nejlepší obsazení ani nejslibnější pojetí,
ale bude to mít jednoho z nejlepších režisérů,
který chce točit pro nás.
Pokud tohle není to, o co krucinál usilujeme,
jakej má náš život smysl?
Budeme se držet Scorseseho verze pro Kool-Aid a tečka.
Griffin Mill vás přijme.
Panebože.
Tady stojí, že v Jonestownu pili Flavor Aid.
Nepomáháš. Nechte mluvit mě, a klapne to.
Zdravím.
- Podívejme. - Jo.
Vpochodovali jste sem jako vzorní školáci.
Rád vás vidím, pane.
- Jo. - Tak jo. Sem s Kool-Aid.
Co se děje?
Já vám to povím.
Páni.
Vážně?
To je sakra báječný.
Ano!
- Je to skvělý! Je to zábavný! - Skvělý. Skvělý film. Zábavný.
- Úžasný. - Skvělý.
- A tančí zay-zay, že? - Válí.
To miluju. Jo. Moje dcera to dělá.
Jo, zay-zay. Nejlepší.
Takže, Matte, co příběh?
Příběh?
Jo. Co příběh? O čem je?
Příběh je na tom to nejlepší.
- Fajn. - Takže, jo.
No, Kool-Aid Man se pohybuje ve světě korporátních log.
Kamarádí se s Velveetou.
Do baru chodí s Chefem Boyardeem.
A má celou rodinu Kool-Aidů,
takže jsou tam i další příchutě, žlutá, zelená, červená.
- Skvělé. - Díky.
- Velmi působivé. - Děkuju.
- Rozmanité. - Ano.
Červená, žlutá, zelená.
- Bílá tam není, že? - Ne.
No ne? Velmi rozmanité.
Seš tam taky, brácho.
Ty taky, ségra.
Kdo to bude režírovat?
- Nick Stoller. Profík. - Aha.
- Kývnul na to. - Miluju ho. Vtipálek.
- Tak jo. Zařiďte to. - Ano, díky moc.
- Výborně. - S radostí.
Ráda jsem vás viděla.
Ještě otázka.
Ten Scorseseho film o Jonestownu... O co tady jde?
Utratil jste deset milionů dolarů za scénář od Martina Scorseseho,
ale nemůžeme točit film o Kool-Aid a jeho oblíbeném maskotovi
a zároveň točit film o tom, jak je Kool-Aid
spojen s jednou z nejohavnějších masových vražd
všech zkurvených dob.
- Jistěže ne. - Díkybohu.
Jo.
- Já věděl, že máte dobrý důvod. - Jo.
Takže proč jste za to těch deset milionů dolarů dal?
No, víte...
Doneslo se ke mně, že Scorsese točí film o Jonestownu.
- Dobře. - Taky mě to vyděsilo.
Nemůžeme dovolit, aby tahle umělecká hovadina
zastínila naši miliardovou franšízu,
proto jsem ten scénář o Jonestownu koupil,
jen abych ho pohřbil.
Takže ten projekt bude náš.
Ale nikdo ho nikdy nenatočí.
Matte, to je tak ujetý.
- Jo. - Je to super.
- Skvělé. - Ťuk.
Děkuju.
Výborně.
Ano, vím, že ta dohoda padla kvůli nám,
ale rozmysleli jsme si to a chceme Stollera
- na Kool-Aid. Nabízím dvojnásobek. - Za Stollera vyhodíš majlant,
jenže jemu v začátcích pomohla Patty. Mluvil s ní...
- Fakt? - Jo, je nasraná na tebe
i na studio a ukecala Nicka, ať vám to odmítne.
- Ten nápad potřebuju! - Co říct? Nasral sis do bot.
Patty je jedinej problém?
Jo.
Pak jistě rád uslyšíš,
že Patty přizveme jako producentku Kool-Aid.
- Ne. - První chytrý rozhodnutí.
Bezva. Zatím o tom nemluv, ale tu dohodu uzavřeme.
- Šťastný pesach. - Proč furt lžeš?
- Nevím! - Ani ti nebere telefon.
Já vím!
Zajedu k ní domů a vyřídím to s ní osobně.
Dneska jdeš se mnou k Charlize.
Když to dopadne, oslavíme to.
Ou jé!
Jak se opovažuješ ukázat se u mých dveří? Zrovna ty.
Ahoj, Patty.
Ach bože, to je tak ponižující.
Tak tam nestůj jako nějakej debilní poslíček a pojď dál.
- Kruci! Víš, že nenadávám... - Jo. Promiň.
...a nutíš mě k tomu, parchante. Do hajzlu!
Promiň. Kruci. Hele.
Jen jsem chtěl vědět, jak se ti daří,
- a ujistit se, že jsi v pohodě. - Jak se mi daří?
Však víš, obětovala jsem tomu studiu 40 let...
- Jo. - ...a pak přijde Griffin Mill,
nějakej lacinej Bob Evans, a chce si to tam označkovat,
jako když močí na hydrant.
Já vím, je to barbar.
Jo, to je.
- Ale víš ty co? Ty seš ještě horší. - Já?
- Zlomils mi srdce. - Co jsem provedl?
Sebrals mi práci!
Já ti práci nesebral, jasný?
Nemám s tím vůbec nic společnýho.
Bylo štěstí, že mě najali.
Vychovala jsem tě jako svého syna, a jen se otočím, bodneš mě do zad.
Já tě do zad nebodl.
- Ale bodl. - Vždyť se snažím jít ve tvých šlépějích.
Možná jsi ten nůž nedržel,
ale zjevně rád spolupracuješ s těmi, co ho drželi.
- Nemám z toho radost. - Ale máš.
To mi věř.
Moc rád s tebou pracuju.
- A proto tu jsem. - Jo.
- Kvůli spolupráci. - Jo.
Nabízím ti roli producentky naší největší a nejlepší nové franšízy.
Kool-Aid?
- Jo. - Tvoje nabídka?
Ano.
Seš jako kocour, co přinese zardoušenýho holuba.
Já vím. Mluvila jsem se Stollerem.
Chceš, abych ho získala a zachránila ti tak zadek.
A já pak na oplátku zachráním ten tvůj.
Zůstalas sama, Patty. Potřebuješ kšeft.
Matthewe! A tak mi nabízíš Kool-Aid?
Jako bych se chtěla pod tu zrůdnost podepsat. Fuj!
Měli to utnout už v zárodku.
Kdybych ten odpad chtěla točit, nevyhodili by mě.
- Fajn, mám protinabídku. - Fajn.
Přemluvím Stollera, aby pro tebe dělal.
- Bezva. - Ale potřebuju
tříletou výhradní dohodu, deset milionů na režijní náklady,
distribuci dvou filmů za rok, první zhlédnutí, bez exkluzivity.
Ne.
Matty!
Ne, koukni. Patty...
promiň, prostě to nejde. Je to až moc dobrý...
Tak lukrativní dohodu v Hollywoodu nikdo nemá.
- To je mi fuk! Dlužíš mi všechno! - Nedlužím ti... Dlužím ti hodně,
to uznávám. Nemyslím, že ti dlužím všechno. Nejde to.
Matty, ta práce byla můj život, stejně jako ten tvůj.
A bez ní...
Bez ní se obávám, že...
Nevím, jestli... Bojím se.
Dám ti sedm milionů dolarů za rok, žádnou distribuci, plnou exkluzivitu.
Osm milionů, jeden film a rozpočet do pěti milionů.
Fajn, ale exkluzivita zůstane.
Žádnou exkluzivitu!
Ti lidé mě zválcovali! Zválcovali mě, Matty.
Prosím.
Dobře, udělám to.
Platí.
Matty, děkuju.
- Děkuju. - Děkuju.
Děkuju.
Dobře. Zavoláme Nicku Stollerovi.
Chudáčku. Musíš zrušit film Martina Scorseseho.
V roce 1988 jsem zrušila Warrenův film, a už se se mnou nevyspal.
Toho se bojím u Martyho.
Takže jaký z toho máš pocit?
Očividně jsem na to dřel dlouho.
Moji... Moji rodiče jsou z toho nadšení, jsou pyšní.
Myslím, že Griffin ten plán vidí optimisticky.
Matty, nic z toho nevystihuje tvé pocity.
Jo, abych řekl pravdu, je mi mizerně.
Jsem úzkostlivej, vystresovanej, v jednom kuse panikařím.
Líp mi bylo před dvěma týdny, kdy mě štvalo, že tu práci nemám.
Dal bych cokoli, abych byl zase naštvanej místo toho, jak se cítím teď.
Každý ráno procházím kolem průvodce.
Naše sídlo má prý představovat chrám kinematografie, ale je to spíš hrobka.
Těžký úděl šéfa, Matty.
Jo. Je to samozřejmě pocta,
být jedním z lidí, co rozhodují, které filmy se natočí a které ne.
To je úžasné.
A dostal jsem se k tomu, protože filmy miluju,
ale teď se spíš obávám, že mám v popisu práce je ničit.
Ta práce tě semele.
Člověk je ve stresu, cítí strach a úzkost.
Jeden týden se díváš idolovi do očí a lámeš mu srdce,
a další týden vypisuješ bianko šek rozmazlenýmu děcku v hučce.
Ale když se to hezky sejde
a natočíš dobrý film...
zůstane dobrý navěky.
Bude z tebe skvělý ředitel.
Víš proč?
Měls tu nejlepší učitelku.
Pořád ji mám.
Ještěže to Martymu nemusím sdělit já. Co mu řekneš?
Martymu řeknu hovno.
Sejdu se s jeho agentem a pak se mu budu vyhýbat.
Snad se s ním nikdy neuvidím.
- Hej, Matte! - Kruci.
- Marty! Rád vás vidím. - Ahoj, Matte. Bože.
- Sal. - Zdravím.
- Jo.
- Matte. - Ano.
Pořád myslím na ten Kool-Aid.
- Bezva. Skvělý. - Teda Kool-Aid. Mám...
A mám skvělé nápady na herce vedle Buscemiho.
Perfektní. Jo.
Sám bych s tím názvem Kool-Aid nepřišel.
Je to neuvěřitelné. Báječné.
- Připíšu si za to zásluhy. - Jsou vaše.
Skvělý, jak vám mozek furt šrotuje. Nemusíme se na párty bavit o práci.
Pojďme mluvit o něčem jiným. Jste fanda do sportu nebo aut?
Co se děje?
- Nic. - Chováte se divně.
Něco se mi nezdá... Něco tu nehraje.
Takhle se chovám normálně.
Znám ho jako svý péro.
- Tohle je typickej Matt Remick. - Rozhodně.
Ne. Chováte se neautenticky.
Vážně. O nic nejde.
- Ten pohled. - Jakej?
- Tenhle. - Ne.
Ten tajnůstkářský pohled.
- Žádný tajnůstkaření. - Nikdy v životě.
- Ne. - Ne, je to tak.
To já poznám. Pokud něco poznám, tak tajnůstkaření.
Víte, Marty, měl byste něco vědět
a Sal se ujme slova a poví vám to.
- Sal? - Jo.
- Teď mám mluvit? - Teď mluv.
Marty, především vám musím říct,
že v branži jsem kvůli vám.
Co jste sakra zač a co se mi snažíte říct?
Rozhodli jsme se jinak
a Kool-Aid ve verzi Jonestownu nebude.
Víte co? Nevadí mi to.
Vážně.
Teda, je to na prd,
ale musím vám upřímně říct, Matte, že mě to nepřekvapuje,
protože jste jen další průměrný, bezejmenný,
netalentovaný, bezpáteřní kravaťák.
Jméno mám.
Vraťte mi můj film a já ho prodám Applu,
což jsem měl udělat hned.
To nemůžu.
Něco si ujasněme.
Koupil jste můj film, jen abyste ho pohřbil?
- Ano. - Ano.
- Půjdeme. - Miluju Skrytou identitu.
Sklapni.
- Bože, to bylo horší, než jsem čekal. - Ne. Fakt na hovno.
On brečí.
- Tvoje vina. - Proč pláčete?
- Rozplakals ho. - Ty...
- Dobrý? - Charlize s ním mluví.
- Kruci. - Ježiš.
- Zatraceně. Svěřuje se jí. - Krysa. Už ani slovo.
Kretén. Sakra, dívá se na nás.
- To nic... Dělej jakoby nic. - Vykopne nás odsud.
Jsi ředitel studia, nevykopne tě. Klídek.
- Charlize. - Charlize.
Vypadněte odsud.
- Fajn. Díky za pozvání. - Jo.
- Promiň, Marty. - Pro Kristovy rány.
Hej, Matt Remick, že?
Steve „Bušemi“. Zdravím.
- Buscemi, ale jo. - Pardon.
To nic. Prý spolu točíme film.
- Jo. Nemůžu se dočkat. - Jo.
- A co Martyho scénář? - Jo.
- Nebyl jste z něj unešený? - Jo. Byl úžasnej.
- Měli by mu hned dát Oscara. - Jo. Byl vážně skvělej.
A když pomyslím, že to bude Scorseseho poslední film.
Cože?
Neřekl vám to?
- Ne. - No jo.
Ne. Bude to jeho rozlučka. Potom končí.
- Páni. - To je opravdová pocta.
- Jo... - Máme to ale štěstí.
Velký. Úžasný, co? Jo.
Díky, že jste to umožnil.
- Děkuju. - Vážně. Tak na place.
- Těším se. - Fajn.
- Jo. - Mějte se.
Hej, Marty.
Ty pláčeš? Co se stalo?
Dvě martini už se nesou.
- Tumáš, kámo. - Děkuju, pane. Na zdraví.
I potom, co se stalo,
tenhle film zbožňuju.
Bože, ano. Marty je ze všech nejlepší.
Marty už mu říkat nesmíme.
- Ne. Tak pan Scorsese. - Jo. Přesně tak.
- Lorraine Bracco je děsně sexy. - Ray Liotta je děsně sexy.
Ano!
Patty s ním prý při natáčení šoustala.
- Nekecej. - Jo. A prý má slušnou kládu.
Tomu věřím.
Odpočívej v pokoji.
Pokoj i kládě.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová