Хайде, пукни де!
Умирай вече!
Ти си бил значи.
Мислиш си, че ставаш за шеф.
Короната е тежка, може да те смаже.
Само заради мен още ни има.
Ще се справиш.
Откъде знам ли? Учил си се от най-добрия.
И бум!
- Стоп! - Край.
Да, чудесно, браво.
- Страхотно, Пол. - Не знам, да не прекалих с плюенето?
Не, беше си точно по мярка.
А разкаяният поглед накрая? Сключих вежди, видя ли?
Да, и още как, всичко видях, пиша ти шестица.
- Благодаря. - Ще пробваме пак, но покажи примирение.
- Чудесна идея. - Хайде.
- От разкаяние към примирение. - Готови, хора.
- Снимаме. - Нали разбра?
- Какво има? - Дайте ми няколко минути.
Фалшивата кръв се стече в гащите ми.
Окървавени гащи? Дано от "Личен състав" не чуят.
- Томи. Как си? - Мат. Радвам се да те видя.
Мат е от студиото.
- Мат Ремик. Фен съм ти, Пол. - Благодаря.
Харесва ми как режисираш, прави го по-често.
- Гледал си филма ми? - Да, "Дива природа". Голяма красота.
Секунда. А защо не преход от разкаяние към примирение и приемане?
Супер, покажи ми.
Да, чудесно. Започваме ли?
- Да. - Добре, хайде.
- Благодаря, че намина. - Моля.
- Имах една идея за сцената. - Идеи колкото щеш!
Ще се видим на партито на Шарлийз.
Естествено, там съм, много ясно.
Драго ми беше, Пол, дерзай!
Супер.
Куин, канен ли съм на парти у Шарлийз Терон този уикенд?
Какво? Не, защо Шарлийз Терон да те кани на парти?
- Все питаш и отговорът винаги е "не". - Както и да е. Какво следва?
- Онези с дженгата. - Вярно.
- Вчера кубчето на Рубик, днес дженга? - Пати ръководи студиото,
но шефовете й искат филми за популярни продукти и товарят мен.
- Ще снимате филм за дженга, така ли? - Не.
Правим среща, но до филм не се стига. Ще снимаме нещо свястно.
Боже, колко потискащо. Явно вървя трийсет години назад.
Ако зависеше от мен, щяхме да правим филми като "Бебето на Розмари" и "Ани Хол",
а режисьорите нямаше да са извратеняци.
- Те обаче правят хитове. - Е, да.
Сградата е проектирана от Франк Лойд Райт през 1927 г.
в отличителния за него неомаянски стил.
Буквално е построена като храм на киното.
Храм на киното, а искат да правя филми за дървени блокчета.
- Здрасти. - Смърдя ли? Не съм се прибирал.
Да, вониш на водка.
Само на водка? Хубаво. Натряскахме се с Педро Паскал.
Нави се за "Партито на мама".
Обаче сега Грифин Мил е дошъл, а Пати е незнайно къде.
Щом изпълнителен директор идва изневиделица, значи става нещо.
Чакай. Мил е тук, а никой не знае къде е Пати?
Май доживяхме. Явно са разкарали Пати.
Десет касови провала заради приятелските й договорки.
Вложи 30 милиона в ремонта на сградата. Пътник е!
И усещам, че ще я сменя аз.
Аз пък имам чувството, че може да предпочетат мен.
Е, да. Знае ли човек! Не че ще се отрази на приятелството ни.
- Много ясно. - Разчитай на мен, обичам те.
Звъни на Естър Чан.
Куин, няма да повярваш какво ми каза Сал.
Уволнили са Пати, говорих с асистентката й.
- О, боже! - Ще го обявят официално.
Била разстроена и потеглила с бясна скорост.
Супер! Знаех си, че ще стане така.
Мъчно ми е за Пати, обичам я, но това може да е моят миг.
- Грифин Мил харесва ли те? - Не знам, виждали сме се един-два пъти.
Непроницаем е.
Кабинетът на Мат Ремик. Да, разбира се.
Грифин Мил иска да говори с теб веднага.
Чака ме повишение или уволнение.
Но ако получа работата, ще те вкарам в шефския екип.
Майчице! Мислех, че ме лъжеш, за да не напусна.
Лъжех те, но не съвсем.
- Искате ли зелен сок или нещо друго? - Не, благодаря.
Влезте.
- Добре дошъл. - Благодаря.
Извинявай за странната обстановка.
Трябваше да свърша нещо тук
и реших да поговорим на по-закътано място.
- Дискретността е важна. - Определено.
Не е нужно да се чуват рев и крясъци,
когато уволняват някого, така че заповядай, седни.
Матю, уважавам те и няма да шикалкавя.
Пати извървя своя път и сериозно обмислям да я заместиш ти.
Боже, да! Аз съм идеалният човек.
Обясни ми обаче защо ти си човекът.
Работя в "Континентъл" от 22 години.
Аз купих сценария на "МК Ултра",
от който тръгна поредица с приход три милиарда...
Рене! Къде ми е зеленият сок?
- Ти искаш ли? - Да, може.
Два зелени сока. Веднага!
- Слушам. - Извинявай, продължи.
Киното е моят живот. Още откакто постъпих в това студио,
мечтая единствено и само да му стана началник.
Колко трогателно!
Честно казано, само едно нещо ме спира да избера теб.
Чувал съм, че си падаш по разни арт изгъзици
и манията ти е актьорите и режисьорите да те харесват,
а не да спечелиш възможно най-много пари за студиото.
Аз ли? Нищо подобно!
Гоня печалбата както всеки в този град.
- Вярвам ти, чудесно. - Супер.
Защото в "Континентъл" правим голямо кино!
Хитове, за които хората си плащат.
Да.
Ела насам да ти разкрия една тайна.
Не искам другите да чуват,
но съм на косъм да купя правата за разтворимите напитки "Кулейд".
Говоря ти за огромна продукция с мащабна гледаемост.
"Кулейд"? Червените прахчета? С човечето, дето разбива стени?
Да.
- Това е направо жестоко! - Нали?
Точно такива филми трябва да снимаме!
Най-сетне някой ме разбира. Боже, страхотно.
Щом "Уорнър Брадърс" могат да спечелят един милиард долара
от пластмасовите цици на кукла без дупка,
защо пък ние да не изкараме два милиарда от напитка на прах?
Ще се справиш ли?
И още как.
Ясно. И на теб ти е ясно.
Да действаме тогава.
- Дадено, действаме! - Разбрахме се.
Повишен ли съм?
О, да!
ПОВИШЕНИЕТО
МАТ РЕМИК ГЛАВЕН ТВОРЧЕСКИ ДИРЕКТОР
- Мат, всички са в конферентната зала. - Благодаря, Петра.
Един въпрос. Пати отговори ли на обажданията ми?
- Коя Пати? - Пати Лий.
- Жената, която ръководеше студиото. - Извинявам се, да.
- Да? - Не, не се е обаждала.
- Толкова нови имена... - Разбирам те.
- Куин! - Здравей.
- Готова ли си за първата си шефска среща? - И питаш.
Даже тефтер си имаш.
Шефче!
- Как е? - Честито.
- Благодаря. Оставаме си приятели, нали? - Разбира се.
- Разчитай на мен. - Добре звучи. Джон Сина!
Трябва да се обадя, иначе ще ме ступа.
Писна ми! Не се трае вече.
- Праща ти поздрави. - Супер.
- Ето го бе! - Мая, Тайлър.
Друг път, когато "Варайъти" иска интервю, говори с маркетинга.
- Ще изровим хубава снимка. - Не беше толкова лоша.
Нима? Щом си рекъл.
Благодаря ви, че дойдохте. Исках да събера ръководния екип,
за да открием официално ерата на Ремик.
Знам, че Пати ни беше ментор, но това не значи,
че няма да въведа някои промени,
както открито заявих в интервюто си за "Варайъти".
Елитарно кино с огромни приходи.
Не са взаимоизключващи се понятия, ще гоним и двете.
Ето защо с голямо вълнение обявявам,
че спешно започваме да подготвяме филм за "Кулейд".
- Какво? - Ще ги разбием!
- Вие сериозно ли? - От месеци навивах Пати за нещо такова.
Мистър Бийст може да направи състезание по гмуркане в "Кулейд".
- Ще избие рибата. - Жестока реклама ще му спретна.
Радвам се, че ти харесва, Мая. С моята идея ще ви хареса още повече.
- С какво "Барби" привлече зрителите? - С белите звезди.
Донякъде. Всъщност беше заради една недотам известна бяла дама.
Грета Гъруиг направи "Барби" велик филм.
Тя режисира собствения си сценарий, пресъздаде своята визия.
Така ще подходим с "Кулейд".
Ще създадем авторски филм, достоен за "Оскар".
Я стига! Бляскав филм за "Кулейд" ли ще правиш?
И от какъв зор? Вече никой не гледа "Оскарите".
"Супер Марио" спечели ли "Оскар"?
- Не. - Какво обаче спечели?
Милиард и триста милиона долара. Към това да се стремим.
Ще спечеля милиард и триста милиона, обаче с качествен филм.
Петра!
Насрочи срещи. Само най-отбраните творци за "Кулейд".
- Благодаря. - Не разбирам.
Защо ще правим филм за "Кулейд"? Мразиш такива неща,
а и току-що каза в интервю, че смяташ да създаваш шедьоври.
Грифин Мил ме повиши с условието да заснема филма за "Кулейд".
Ясно.
- Обаче като го обявят, ще изглеждаш... - Като лицемер?
Щях да кажа "като глупак".
Освен ако не сътворим нещо велико. Тогава ще съм гений.
- Да чуем какво предлага агентът. - Мич Уайц!
А казват, че в Холивуд вече не работели евреи.
- Че то други няма! - Много смешно.
- Да ви светна ли за еврейската култура? - Всички сме евреи, шегаджия.
Филмът за "Кулейд" става приоритет и търсим твоите клиенти.
Сал ми каза. Говорих с Ник Столър.
Не скокна от възторг, но има какво да предложи.
Идеален е. "Щъркели", "Капитан Гащи", "Мъпетите".
Тръгваме в грешна посока. Не представляваш ли Уес Андерсън?
Уес Андерсън да режисира шибан филм за "Кулейд"?
Ще реши, че съм луд!
Ще ме уволни по "Зум" от Лихтенщайн, или където е там.
Гийермо дел Торо тогава?
- Да не си се побъркал? - Това вече...
Той има награда "Оскар", никога не би паднал дотам.
- Защо? Като филма "Барби" е. - "Барби"?
"Барби" е милиард пъти по-добър продукт от "Кулейд"
и ще ти кажа защо.
Хората харесват "Барби". Барби е секси, искат да я чукат.
И аз съм й навит.
Никой не се точи на човечето на "Кулейд". Дори задник няма.
Просто не виждам начин да изчукаш "Кулейд".
- Как би го изчукал? - Какви ги дрънкате? Това няма нищо общо.
Говорим за златен шанс режисьор да получи огромен бюджет за реален филм.
Мат, слушай сега, разбирам те.
Направиха те шеф и искаш шедьовър, който да напълни касичката.
Но това е невъзможно и от напъване ще прецакаш всичко.
Той е прав, Мат. Направи един за тях и един за теб.
Чакаме оферта от Скорсезе. Снимай с него, но и грабни лесната пачка.
- Послушай твоето еврейче. - Не, благодаря.
- Сериозно, Столър е страхотен режисьор. - Дума да няма.
Ужас.
- И стига с това "еврейче". - Слушай сега...
- Здравейте, г-н Мил. - Матю, как върви с "Кулейд"?
В петък имам среща с борда.
Дотогава трябва да си избрал режисьор. Ще успееш, нали?
- Естествено, няма проблем, ще се справя. - Хубаво.
Уреди ни среща с Ник Столър.
Ха честито.
Кулейдко е култов образ.
Приятел е с Желето и Пастата.
Обикалят по баровете със Сиренето.
Кулейдко е бил прочут през 80-те,
но му е време за пенсия, защото вече е стар да разбива стени.
Иска сина му да го замести. Те са цяло семейство Кулейдкови.
Ще вкараме и другите вкусове - жълт, зелен...
Но всъщност дъщеря му е най-нахъсаната.
Кулейдко обаче смята, че тя не е достатъчно силна.
Но когато цялото сем. Кулейдкови изчезва,
Кулейдка става единствената им надежда.
Извинявай за грубия израз,
но сякаш Уолт Дисни и Арън Соркин ми го начукаха дружно.
Уолт ми го тика отпред, а Сорк ме опъва отзад.
- Ами благодаря ви. - Не, ние ти благодарим, супер е.
Темата за отношенията баща - дъщеря ми е особено близка.
Не се и съмнявам. Страхотна идея, Ник.
Благодаря, че се отзова по спешност.
Оценявам го. Ще обсъдим с колегите и ще те уведомим.
Благодаря. А да си се чувал с Пати тия дни?
Тя първа ми даде шанс като сценарист и си я обичам.
- Свястна е. - Дали е добре?
Да, напълно, говорих с нея сутринта.
Справя се добре с промяната и като цяло е оптимист за бъдещето.
- Ще й кажа, че й пращаш поздрави. - Хубаво.
- И обичам "Кулейд". - Супер.
- И той те обича. - Прежаднял съм.
- Наистина ли говори с Пати? - Не, не вдига, звънях й сто пъти.
И аз. Обаче идеята си я бива. Ще стане як филм, той е факир.
Със сигурност не бях чувал по-смислена версия
на безкрайно посредствения сюжет,
с който никак не искам да започвам като шеф,
но Мил ще го хареса и ще имаме режисьор, така че ти благодаря.
Няма защо.
На 27 март вие сте с Мат Белони и "Градът",
подкаст от кухнята на Холивуд.
Упорито се говори, че Мат Ремик, шефът на "Континентъл Студиос",
се опитва да намери режисьор за филм за "Кулейд".
- Мамка му. - Ремик се заявяваше като новатор,
но стана обект на подигравки в социалните мрежи,
след като реши да прави тъп филм за гадна напитка.
Ужас!
Не мога да повярвам за Пати. Оглавяваше студиото, откакто се помня.
Още отпреди Потопа.
- А сега ти си тук, честито. - Благодаря, много е вълнуващо.
Успех.
Сигурно изглеждам напрегнат, днес беше лудница.
- В лошия смисъл ли? - Не точно, но тичах по задачи.
Казвайте сега, любопитен съм.
Знам, че си зает, ще говоря направо.
Става дума за проект, който много отдавна исках да заснема.
Проблемът е, че ще излезе малко скъпичко.
- Може да е екстремно, но пък е мащабно. - Супер.
Темите са тежки, но искам да е и интересно.
- Чудесно. - Да е развлекателно.
Историята е известна на всички,
но всъщност не я познаваме в дълбочина, разбираш ли?
Ясно. За какво става дума?
За Джоунстаун.
Джоунстаун.
Касапницата в онази комуна ли?
Точно така! За касапницата в комуната Джоунстаун.
За сектата на Джим Джоунс, Сената, Америка.
Епичен, огромен, развлекателен филм. И извратен.
Така е, но буди размисли
за сектите, идолопоклонничеството, масовите убийства, самоубийствата.
За всичко в живота.
Джоунстаун?
Да.
Може би греша, но...
Правилно ли помня, че всички се бяха самоубили...
- С "Кулейд"? - Точно така.
Бяха пили "Кулейд" или каквото е там.
Това е кулминацията на филма.
- А до нея се стига след ред събития. - Прекрасно.
Значи може да се каже, че филмът ви е за "Кулейд".
- В известен смисъл е така. - Донякъде, чудесно.
А по отношение на бюджета?
Какво да ти кажа... Към 200.
Ето какво, г-н Скорсезе,
веднага одобрявам филма ви с бюджет от 250 милиона долара.
И ще откупя сценария за десет милиона.
Леле, Мат! Бързо действаш.
Браво на теб, решителен си.
И с вкус.
- В добрия смисъл на думата. - Естествено.
Обаче има една малка уловка.
- Знам, неприятно е, винаги има уловка. - Наясно съм, казвай каква е.
Повярвайте ми, по никакъв начин няма да се отрази на идеята ви за филма.
Добре, защото за кинотвореца свободата е най-важна.
Ще я имате, но става дума за заглавието.
Как искаш да се казва?
"Кулейд".
Успях! Хванах Мартин Скорсезе за сценарист и режисьор на "Кулейд"!
- Скорсезе? Бъзикаш ли се? - Ни най-малко. Успях!
- А Столър? Вече се договарям с него. - Прати го да пасе!
- Имам истински режисьор! - Другият ще пасе.
Шегуваш ли се за Скорсезе?
Не, успях. Когато новината гръмне, ще се въздигна като гений.
Всички, които пишеха колко съм загубен,
сега ще трябва да пишат за мен хвалебствени слова.
- Сбъдната мечта! - Мат, виж.
- Боже. - Какво?
- Шарлийз Терон ме кани на парти. - Може ли да дойда?
Не! Това е най-хубавият ден в живота ми.
Успях!
ШАРЛИЙЗ ТЕ КАНИ НА КУПОН!
Мартин Скорсезе? Не може да бъде!
- Има ли нещо черно на бяло? - Цял сценарий.
Ще падна. Мартин Скорсезе е написал сценарий за "Кулейд"?
Нещо повече. Написал е сценарий,
който няма търпение да превърне във филм за нас.
Супер! Какъв е сюжетът?
Предупреждавам те, че е от онези идеи, които първо те стъписват.
- Но като ги осмислиш, си изумен. - Казвай де.
Запознава ни с "Кулейд"
чрез събитията на едно място,
което е познато на болшинството хора
като Джоунстаун.
Джоунстаун?
Укроти се!
- Ти не си наред! - Спокойно.
- Искаш да сринеш студиото ли? Боже! - Не се пали толкова.
- Трябва ми успокоително. Заврях! - Всички ни гледат.
Добре де, не следва утъпкания път.
И по-добре. Може да се получи готино.
"Готино"? Изкопаемо ли си?
Помисли за "Имало едно време в Холивуд". Готин филм на Тарантино
за истинска касапница спечели "Оскар" и 377 милиона долара.
Ти по-некадърна ли си от "Сони"?
Но какво имаха те? Светата Троица - Лео, Брад и Марго.
А ти кого имаш?
Странно че питаш. Тъкмо говорих с Марти,
който пламенно изрази мнението си, че главната роля
на Джим Джоунс
трябва да бъде поверена на самия...
Стив Бушеми.
КУЛЕЙД ОТ МАРТИН СКОРСЕЗЕ
Стивън "Бускеми" е възможно най-лошият "скенарий".
Или са чували името му, но не се сещат как изглежда,
или го разпознават, но не знаят как се казва.
Той е един от най-добрите актьори на нашето време.
Ако влезе тук, ще го просна на масата и ще го чукам до смърт.
Няма достатъчно почитатели за филм като "Кулейд".
Бусеми ли е, или Бусими?
- Стив Бушеми. - Бускеми, като брускета.
Цял час го обсъждаме, а никой не произнася вярно името му.
- Това какво ти говори? - Слушай сега.
Грифин ще ме пита какво смята маркетингът за идеята ти
и ще трябва честно да му кажа, че ще е пълно фиаско.
Ще се провали с гръм и трясък.
Но понеже знам, че си на зор,
измислих нещо, за да ти спася задника.
КОНТИНЕНТЪЛ СТУДИОС
Какво е това?
- Тийзър, тъпако. - И за какво, тъпачке?
Откъде да знам? Ти решаваш.
Да се върнем на Столър, не беше толкова зле.
Няма как! Тоя идиот съсипа сделката вчера.
Харесваш Скорсезе, но идеята му за филма ще ни закопае.
Покажи тийзъра на Грифин.
Не мога да му покажа някаква безсюжетна глупост!
Чудо голямо, че няма сюжет. Важното е, че Кулейдко танцува "зейзей".
- Какво е това? - Най-популярният танц в "Тик Ток".
- Шеф си, информирай се. - Вижте какво.
Мартин Скорсезе прие да е сценарист и режисьор
на шибания ни филм за "Кулейд".
Вярно, нямаме най-комерсиалния актьор и най-вървежната идея,
но култов режисьор иска да направи филм в нашето студио.
Ако на това кажем "не", за какво изобщо говорим?
Ще заснемем версията на Скорсезе, точка по въпроса.
Грифин Мил ви чака.
Господи.
Тук пише, че в Джоунстаун са пили "Флейвърейд".
Млък, оставете приказките на мен.
Привет!
Ето ги! Влизат в редичка като добри ученичета.
- Драго ми е да ви видя. - Казвайте сега за "Кулейд".
Какво има?
Ето как стоят нещата.
Сериозно?
Това е страхотно.
- Жестоко, нали? - Невероятен филм ще стане.
- Супер! - Велико.
- Танцува зейзей, нали? - И още как!
- Обожавам го, дъщеря ми също. - Танцът зейзей е върхът.
А какъв е сюжетът?
- Сюжетът ли? - Да, за какво се разказва?
Това всъщност е най-хубавото.
- Браво. - Ами значи...
Кулейдко съществува в свят на популярни продукти.
Приятел е със Сиренето "Велвита", обикаля баровете с Пастата "Боярди".
Има цяло семейство Кулейдкови,
които са с разни цветове - жълт, зелен, червен.
- Яко! - Благодаря.
Много впечатляващо и многообразно.
Червено, жълто, зелено. Не е бяло.
Нали? Има многообразие. С теб сме, брато.
И с теб, сестро.
- А кой ще е режисьор? - Ник Столър, професионалист е.
- Вързали сме го. - Шегаджия.
- Действай, браво. - Благодаря, драго ми беше.
Радвам се, че се видяхме, Грифин.
Само още един въпрос.
Чух нещо за Мартин Скорсезе и Джоунстаун. За какво става дума?
Дал си десет милиона долара за сценарий на Скорсезе за Джоунстаун,
но няма как да снимаме филм за "Кулейд" и симпатичното човече
и в същото време да правим друг, който свързва "Кулейд"
с едно от най-зловещите масови убийства
на всички времена.
- Не, разбира се. - Слава богу. Знаех си, че си разумен.
А защо тогава даде десет милиона за него?
Ами просто...
Чух, че Скорсезе ще снима филм за Джоунстаун, и се притесних.
Не бива да позволим тази арт изгъзица да попречи на нашия блокбъстър,
затова купих сценария за Джоунстаун
специално за да го унищожа.
Значи ще притежаваме проекта.
Но той никога няма да види бял свят.
Мат, колко хитро.
- Харесва ми. - Радвам се.
- Благодаря. - Браво.
Знам, че ние провалихме договора, но размислихме и искаме Ник Столър.
Ще удвоя хонорара му.
Дори да го заринете с пари, той е близък с Пати и е говорил с нея.
- Така ли? - Да, а тя е бясна
и е убедила Ник да не работи с вашето студио.
- Идеята му ми е нужна! - Това е, сам се прецака.
- Само Пати ли го спира? - Да.
Тогава ще се зарадваш да чуеш, че Пати ще участва като продуцент.
Най-сетне малко разум.
Нека си остане тайна засега, но сделка ще има.
- Похвално! - Защо все лъжеш?
- Не знам! - Тя дори не вдига телефона.
Знам!
Ще отида до дома й да говоря лично с нея.
А ти идваш с мен у Шарлийз.
- Само да успеем, ще го полеем. - И още как!
Как смееш да идваш тук! Най-малко теб искам да виждам.
Здравей, Пати.
Боже, толкова е унизително!
Стига стърча там като доставчик, влизай.
- Мамка му! Бях спряла да псувам. - Знам.
А пак започнах заради теб, гадино. Мамка ти!
Съжалявам.
Дойдох да видя как си, дали си добре.
Дали съм добре ли?
Отдадох 40 години на това студио, а после идва Грифин Мил,
някакво жалко подобие на Боб Еванс, и тръгва да се налага.
Маркира си територията.
- Знам, адски е неотстъпчив. - Меко казано.
- Но ти си още по-ужасен. - Аз ли?
- Разби ми сърцето! - Какво съм направил?
Отмъкна ми работата!
Не съм ти отмъкнал работата.
Нищо не зависеше от мен.
А и още вися на косъм.
Отгледах те като син,
а ти подло ми заби нож в гърба.
Няма такова нещо. Ако не друго, продължавам делото ти.
Може и да не си държал ножа,
но на драго сърце работиш с тези, които ми го забиха.
- Крайно ми е неприятно. - Лъжеш.
Повярвай ми. Харесвам работните ни отношения.
И искам да продължат, затова съм тук.
Каня те в продуцентския екип на нашия нов и супермащабен проект.
- "Кулейд" ли ми предлагаш? - Да.
Сякаш си котка, домъкнала разчленен гълъб.
Сещам се, говорих със Столър.
Нужна съм ти само за да подпише договора.
Всъщност и ти имаш нужда от мен.
Сама си, трябва ти работа.
И ми предлагаш "Кулейд"?
Как ли пък няма да си лепна името на тая идиотщина!
Хич да не вижда бял свят!
Ако исках да снимам тоя боклук, нямаше да съм уволнена.
- Ето какво предлагам. - Кажи.
Ще убедя Столър да подпише.
- Супер. - Но искам по десет милиона за три години
плюс две външни продукции годишно без ексклузивен договор.
- Не. - Мати!
Съжалявам, но просто не е възможно.
Никой в Холивуд не печели по толкова.
Не ми пука! На мен дължиш всичко.
Вярно, много ти дължа, но чак пък всичко... Няма как да стане.
Тази работа беше моят живот. За теб също.
И без нея...
Без нея се опасявам,
че не знам дали ще мога да издържа.
Ще ти дам седем милиона годишно, без външни продукции, ексклузивно.
Осем милиона и една външна продукция с бюджет под пет милиона.
- Добре, но ексклузивно. - Не съм съгласна!
Тези хора ме съсипаха! Разбиха ме, Мати.
- Моля те. - Добре, твоя воля.
Договорихме се.
Благодаря ти.
- Аз ти благодаря. - Не, аз.
Сега да се обадим на Ник Столър.
Горкият ти. Трябва да откажеш филма на Скорсезе.
И аз отрязах Уорън Бийти през 1988 г. Повече не спа с мен.
От това се опасявам.
Как се чувстваш насред лудницата?
Дълго време се борих да стигна дотук.
Родителите ми са много горди с мен.
Грифин ми се струва оптимистично настроен за намеренията ни.
Обаче за себе си мълчиш.
Чувствам се ужасно, ако трябва да съм честен.
Напрегнат съм, стресиран съм, изпадам в паника за щяло и нещяло.
Бях по-щастлив допреди две седмици, когато беснеех, че не съм шеф.
Всичко бих дал да съм бесен, вместо да се тормозя както сега.
Сутрин чувам екскурзоводката да обяснява,
че студиото било построено като храм на киното,
но на мен повече ми прилича на гробница.
- Тежка е кралската корона. - Не че не съм поласкан
да съм сред хората, които решават кой филм да се снима.
Това е огромна чест.
Впуснах се в това начинание от любов към филмите.
Но сега се боя, че работата ми е да ги съсипвам.
Изцеждащо е.
Превръщаш се в нещастно кълбо от нерви.
Понякога се налага да разбиеш сърцето на идола си,
за да напишеш празен чек на нечие некадърно отроче с шапка идиотка.
Но пък когато се получи и направиш добър филм,
той остава навеки.
Ще си чудесен шеф на студиото. Знаеш ли защо?
Учил си се от мен.
И още се уча.
Добре че не трябва аз да попаря Марти.
- Какво ще му обясняваш? - Нищо.
Ще кажа на агента му и ще се крия до гроб. Дано никога не се засечем.
- Мат! - Ужас.
- Марти, привет! Много ми е драго. - Здрасти, Мат.
- Това е Сал. - Здравей.
- Мат! Не спирам да мисля за "Кулейд". - Чудесно.
Между другото, имам страхотни идеи кой да играе с Бушеми.
Супер.
Сам нямаше да се сетя за това заглавие. Страшно ми харесва.
- Ще си припиша заслугата. - Дадено.
Машина си, Марти. Но стига за работата, на купон сме.
Да говорим за друго. Падаш ли си по спорт, по коли?
Какво става?
- Нищо. - Държите се странно. Нещо ме съмнява.
- Винаги се държа така. - Познавам го като оная си работа.
- Мат си е такъв. - Абсолютно.
- Не, разигравате ми театър. - Няма такова нещо.
- Видях как се спогледахте тайничко. - Какво? Не.
- Нищо подобно. - Никога не правя така.
Няма да ме метнете. Знам аз, когато някой се споглежда тайничко.
Виж, Марти, трябва да ти кажем нещо.
Всъщност ще дам думата на Сал.
Сал?
- Сега ли? - Да.
Марти, първо искам да кажа, че заради теб съм в киното.
Кой изобщо си ти и какви ги дрънкаш?
Ще снимаме друго, а не твоята версия на "Кулейд".
Знаете ли какво? Няма проблем.
Хубаво.
Вярно, отвратително е,
но честно да ти кажа, Мат, не съм изненадан.
Ти си поредният незначителен, безличен,
бездарен и безхарактерен бюрократ.
Не съм безличен.
Върни си ми филма, ще го продам на "Апъл", както трябваше да направя.
Не мога.
Я да се изясним.
Купил си филма ми, за да го ликвидираш, така ли?
- Да. - Позна.
- Довиждане. - "От другата страна" е върхът.
Беше по-ужасно дори отколкото си го представях.
- Гадно! - Боже, той плаче.
- Разревахме го. - Марти, защо плачеш?
- Шарлийз говори с него. По дяволите! - Боже.
- А той й обяснява. - Млъквай бе!
Ама че гадняр! Тя гледа към нас.
- Спокойно. - Ще ни изрита от партито.
Няма да те изрита, ти си шеф на студио.
- Здрасти, Шарлийз. - Да ви няма.
Добре, благодаря за поканата.
- Извинявай, Марти. - Да му се не види.
- Мат Ремик, нали? - Стив Бушеми, здравей.
- Бусеми. - Извинявай.
Няма нищо. Чух, че ще снимаме заедно.
Да, нямам търпение.
- Сценарият на Марти е изумителен. - Действително.
- Направо да му връчват "Оскар". - Има защо.
И като си помисля, че това ще е последният му филм!
Какво?
- Той не ви ли каза? - Не.
Това е лебедовата му песен, пенсионира се.
- Виж ти! - Голяма чест е, безспорно.
Късметлии сме.
- Нямам думи. - Благодаря, че ще го осъществите.
- Моля. - Ще се видим на снимките.
- Нямам търпение. - Всичко хубаво.
Марти!
Плачеш ли? Какво е станало?
Двете мартинита идват.
- Заповядай. - Благодаря, сър, наздраве.
Дори след фиаското тази вечер пак се кефя на филма.
- Марти е велик. - Май не е редно да му викаме Марти.
- Не, вече е г-н Скорсезе. - За жалост.
- Лорейн Брако е адски секси. - Рей Лиота също.
Разправят, че Пати го е чукала тогава.
- Стига бе. - Няма майтап. И му бил много голям.
В това не се съмнявам. Почивай в мир, кралю.
Чукай наред там, горе.
Превод на субтитрите Боряна Богданова