Hvordan kan jeg stole på deg?
Hva om jeg viser deg hvordan?
Ikke rør dere!
Ned på kne. Ned på kne, for faen!
Pass munnen din! Jeg er ikke...
Mangelen på respekt du har vist familien vår...
Jeg vet om den nye dopen. Laben deres er vår nå.
Det trenger ikke å skje sånn.
Tror du vi bare ville sitte stille og se deg unnskylde deg,-
- uten å gjøre noe?
Hva faen snakker hun om?
Straks du gikk inn i Blackgate, visste jeg at du var en bløffmaker.
- Hva faen snakker hun om? - Hold kjeft.
Å! Jeg trodde et øyeblikk at dere to var...
- At du kanskje ba ham om... - Om hva?
Å drepe broren din. For å ta hans plass.
Men jeg tar visst feil, hva?
Du visste det ikke.
- Du... - Hør på meg, Nadia.
Jeg lurte ikke familien din. Herregud. Kom igjen!
Jeg trengte Sofia for å få tak i den nye dopen. Til oss!
Den er deres!
Jeg skulle gi den til dere. Stol på meg. Jeg er på deres side.
Tror du at jeg går inn i Blackgate og begynner å lyve?
Kjør!
Inn i bilen!
- Sofia? - Julian!
Jeg trenger hjelp.
Hvor er du?
Det var...
Det var Oz.
Sofia?
GJENGRIVALISERING BLUSSER OPP
Sofia.
Sofia!
På vegne av Lucy House er det en glede å ønske velkommen-
- forkvinnen i Isabella Falcone-stiftelsen,-
- Sofia Falcone.
Jeg er ingen taler, men...
Moren min, Isabella Falcone,-
- strevde med depresjon i flere år.
Hun fikk aldri hjelpen hun trengte, og da jeg var ni år...
...begikk hun selvmord.
Derfor grunnla min far og jeg denne stiftelsen.
Vi ville støtte veldedige organisasjoner-
- som skaffer kvinner og jenter tjenester som kan redde liv.
Vi er så opptatt med gallaen og golfturneringen neste måned.
- Du kommer vel, Sofia? - Ja. Beklager, jeg må løpe.
En sigarett for å roe nervene?
Tredje lunsj denne uken. En lobotomi hadde ikke funket.
Faren din setter nok pris på det.
Selv når du hjelper folk, må du ta imot dritt.
- Bedre enn noen jobber. - Som hva da? Å kjøre meg?
- Nei... Du vet hva jeg mener. - Jeg tuller med deg, Oz.
Det er en drittjobb. Du fortjener bedre.
Det gjør vi begge, men...
Du har en pikk, så du kan jo bli forfremmet.
Jeg henter bilen. Du klarte deg fint.
- Takk. - Miss Falcone.
Har du tid et øyeblikk?
- Selvsagt. - Jeg heter Summer Gleeson.
Arbeidet ditt med stiftelsen er imponerende.
Men jeg syns at du kan gjøre mer.
En ung kvinne ved navn Yolanda Jones begikk selvmord i forrige uke.
Flere kvinner som miss Jones har dødd på samme måte det siste tiåret.
Ved å henge seg. Det var vel slik moren din døde.
- Jeg mente ikke å... - Du sa jeg kunne hjelpe med noe?
Yolanda Jones jobbet på Iceberg Lounge.
De fleste kvinnene jobbet for firmaer eid av faren din.
Hvilken organisasjon tilhører du?
Jeg snakker ikke med pressen.
- Vær så snill. - Jeg snakker ikke med pressen.
Hun vil ikke snakke med deg.
Flere kvinner kan bli skadet.
Du kan hjelpe dem.
Går det bra, Sofia?
Klar eller ei, her kommer jeg!
Jeg vet at du er her, Alberto.
Hvor er du, Alberto?
Mamma?
Sofia. Hvordan gikk lunsjen?
Bra.
- Jeg skulle hilse fra Ruth. - Hvem er Ruth?
Konen til kongressmedlem Hill.
Han svarer endelig når jeg ringer, takket være søsteren din.
Ja, nettopp. Hill.
Jeg ba deg sjekke verdipapirene hans.
Jeg jobber med saken. Jeg har vært opptatt.
Men i morgen. Jeg lover.
Hvorfor er du så dum og Sofia så pålitelig?
Jeg vet det, pappa. Unnskyld.
Faen. Jeg må stikke.
Hva skal jeg gjøre med ham?
All drikkingen og festingen...
Broren din må ikke skjemme meg ut neste helg.
Ikke når familien kommer.
Jeg skal passe på at han oppfører seg.
Takk, vennen min.
Han er ikke som deg og meg.
Han er veik.
Jeg har fundert nylig på framtiden.
På familiens framtid.
Kanskje det er på tide å bryte med tradisjonen.
Når tiden er inne, vil jeg at du tar min plass.
Jeg vil at du skal lede familien.
Hvis du er interessert.
Ja. Ja, selvfølgelig.
Det ville vært en ære.
- Men resten av familien... - De gjør som jeg sier.
Hva er det?
Si det.
Det er ingenting.
Jeg vet ikke.
Kanskje det er grunnet stiftelsen, men jeg har tenkt mye på mamma.
Jaha?
Jeg vet at jeg var veldig ung, men...
Det er bare...
Jeg husker ikke at hun var syk eller deprimert.
Hun var flink til å skjule det.
Jeg savner henne også, skatt. Hver dag.
Gikk hun til noen?
Før... Som en terapeut eller en psykiater?
Moren din var en stolt kvinne.
Sta.
Hun ville ikke ha hjelp fra meg, uansett hvor hardt jeg prøvde.
Og jeg prøvde hardt.
Selvsagt.
- Jeg bare... - Sofia.
Hvorfor gjør du dette nå?
Pirker på gamle sår.
- Du vet at jeg blir opprørt. - Unnskyld. Det var ikke meningen.
Du har ikke fortalt hva du ønsker deg i bursdagsgave.
Nei.
Jeg liker det sikkert, uansett hva du gir meg.
Bare slapp av.
- Pappa kommer til å elske den. - Å ja? Hvordan vet du det?
Den er gammel og dyr, akkurat som favorittbarnet hans.
Faen!
- Penguin må vaske litt her. - Ikke kall ham det.
- Ordner du med kortet? - Ja.
Vent. Kan jeg spørre deg om noe?
Jentene på 44 Below...
Har pappa hatt et forhold med noen av dem?
De jentene er ikke typene til å ha forhold.
Hvorfor bryr du deg om pappas kjærlighetsliv?
Det er lenge siden mamma døde, og han snakker ikke om det.
- Du får se en annen side av ham. - Hvilken side? Han er pappa.
Du vet hva jeg mener. Det er annerledes med meg.
Jeg trodde at du kanskje hadde sett noe.
- Hvorfor spør du? - Det er vel fordi...
Iblant lurer jeg på om jeg... faktisk kjenner ham.
Vi måtte jo lyve om det han driver med,-
- og det er mye vi aldri snakker om.
Det er noe, men...
Jeg kan ikke. Han hadde kverket meg.
Pappa... er med i Mossad. Og jentene på klubben er snikmordere.
Hold kjeft!
Hør her... Hva du enn tenker på, så slutt.
Det pappa gjør på jobb, gjør han på jobb.
Altså, vi har jo et godt liv, ikke sant?
Hvor skal vi nå, Sofia?
Dette er alt.
Rettslegens rapporter samsvarer. Alle døde av kvelning.
Jeg bestrider ikke det.
Men det merkelige er at ifølge politiet-
- er den offisielle dødsårsaken "selvmord ved henging".
Ser du avtrykkene rundt halsen?
De stemmer bedre overens med manuell kvelning.
- Som noens hender? - Nettopp.
Og så er det vergeskadene. De var ikke med i politirapportene.
Kvinnene gjorde motstand.
- De bet og klorte... - Hvorfor forteller du meg dette?
Jeg trenger tilgang til jentene på klubben.
- Den er ikke eksklusiv. - Ikke Iceberg Lounge.
44 Below, hvor Yolanda Jones faktisk jobbet.
- Hvis du bar en mikrofon... - På min fars klubb? Nei.
Så gi meg tilgang til de ansattes info.
Kvinner som er nye i byen, uten familie eller venner i nærheten.
Folk hvis død eller forsvinning ikke kommer på nyhetene.
Vi må beskytte disse kvinnene.
Mamma?
Nei, nei. Stopp, Sofia.
Ikke se.
Pappa.
Sofia.
Sofia. Hva er det?
Er dette alt du har?
Er det alt? Noen gamle rapporter og konspirasjonsteorier?
Det er tåpelig.
Det stinker juniorreporter som higer etter å bli kreditert.
Du vet ingenting om faren min.
Han er en god mann.
Publiserer du noe av denne dritten, kommer familien min til å knuse deg.
Forstår du?
Er det damen fra lunsjen?
Hvis du treffer journalister, begynner folk å lure.
- Faren din liker nok ikke... - Slutt, Oz!
Slutt å snakke. Jeg trenger ikke dine råd.
Jeg bryr meg ikke om hva du mener.
Du er sjåføren min. Det er alt. Slutt å snakke, og kjør.
Sofia!
- Sofia. - Carla.
Takk og pris!
Har du sett brud nummer tre?
Herregud. Det er mye.
Ja. Luca sier at han møtte henne i Portugal.
Ok.
Portugal.com.
Ja.
Du må oppdatere meg om alt.
- Ja. - Alt.
- En martini først? - Selvsagt.
Sofia.
Hva gjør du her inne?
- Er jakken ny? - Ja.
- Den ser bra ut. - Takk.
Faren din vil treffe deg. Han er på kontoret sitt.
Ikke si at du er lei av festen alt.
Onkel Luca har jo ikke fortalt om vasektomien.
Traff du en journalist? Du må aldri snakke med pressen.
- Jeg trodde du forsto det. - Har Oz sagt det?
Oz vet ikke hva han snakker om.
En kvinne kom bort til meg, men jeg ba henne dra til helvete.
Å ja?
Ja.
Pappa...
Jeg snakket med Kenzie.
Summer Gleeson har samarbeidet med politiet.
Det pågår en åpen etterforskning.
De mistenker meg for drap.
Drap, Sofia. Noen horer på klubben.
- Hvorfor kom du ikke til meg? - Jeg burde ha gjort det.
Men jeg visste at det var pisspreik.
Stopp.
Tror du at jeg gjorde dette?
- Nei, selvsagt ikke. - Du skulle være bedre enn dette.
Dette... var ment for deg.
Alt sammen. Hvordan kunne du gjøre dette mot meg?
Jeg har aldri...
Jeg har aldri tvilt på deg.
Jeg er glad i deg. Og jeg vet at det fins en forklaring...
En forklaring på hva?
Du hadde skrammer på hendene.
Den dagen mamma døde.
Men jeg vet... Jeg vet at de ikke stammet fra henne.
Jeg vet det.
De stammet fra...
...noe annet. Jeg vet ikke hva, men...
...noe.
Ikke sant?
Min...
...søte Sofia.
Hva har skjedd med deg?
Du er tydeligvis ikke helt deg selv.
Du er forvirret. Syk.
Det er best at du drar før du lager oppstyr.
- Pappa. Vær så snill... - Oz kjører deg hjem.
Nå.
Jeg skjønner at du er sint, men jeg gjorde bare jobben min.
Jeg passet på deg, som faren din betaler meg for.
Journalistene manipulerer deg.
Hold kjeft, Oz!
Hvis du passet på meg, hadde du snakket med meg, ikke ham.
Jeg stolte på deg.
Gratulerer. Du fikk det du ville. Faren min ser deg nå.
Han er nå oppmerksom på deg og alle du er glad i.
Kom igjen. Hva faen er dette?
Kom igjen, Kenzie. Slå av lysene. Jeg kjører miss Falcone hjem.
Gå ut av bilen, miss Falcone.
- Hva foregår? - Har faren min ringt deg?
Gå ut av bilen.
Herregud. Fleiper du?
Sofia Falcone.
Du er pågrepet for drapet på Summer Gleeson.
- Journalisten? - Hva?
- Gjorde du dette? For ham? - Jeg aner ikke hva som skjer.
Du er også siktet for drapet på Yolanda Jones,-
- Taylor Montgomery, Nancy Hoffman...
Jeg har ikke drept noen! Gjør noe, Oz!
Hei! Slipp henne!
Hør på rådet mitt: Hold kjeft, Penguin.
Ring Alberto! Oz!
Ring Alberto og si hva som skjer!
Oz!
HISTORIEN OM BØDDELEN
"Bøddelen"?
- Er det det de kaller meg? - Det er bare noe tabloidpiss.
Sofia, faren din påstår at du har hatt psykiske lidelser.
- Det er tåpelig. - Aktoren snakket med dommeren.
Retten har beordret en psykologisk evaluering.
- Fordi faren min sa det? - Ikke bare han.
Flere i familien har skrevet erklæringer som tyder på det samme.
Din onkel Luca.
Dine søskenbarn Johnny og Carla Viti.
Bruker de min mors selvmord som...?
Har jeg en trang til å drepe dyr?
Mener du alvor?
- Visste du om dette? - Nei. Jeg sverger!
Så det blir en evaluering,-
- og jeg svarer på noen spørsmål for å bevise at jeg er tilregnelig?
- Det er vel alt? Og så? - Det er ikke så enkelt.
Dommeren sa ja til aktorens anmodning.
Du settes i forvaring på Arkham sykehus til observasjon.
Nei. Det gir ingen mening.
De tar vare på deg til rettssaken starter.
- Når er det? - Om seks måneder.
Herregud! Nei! Jeg gjør ikke det.
Jeg gjør ikke det!
Kan du ikke stoppe dette? Du er jo advokaten min!
Jeg er lei for det.
Dere skal få litt tid sammen.
Han straffer meg. For noe han gjorde.
- Det vet du ikke. - Alberto! Våkn opp! Fleiper du?
Han kvalte de kvinnene.
Og så kvalte han journalisten og hengte henne for å gi meg skylden.
Han gjorde det samme mot mamma. Det er sant.
Jeg klarer meg ikke på et sånt sted. Jeg kommer til å dø der inne.
Jeg kommer til å dø der inne, og han vet det. Det er det han vil!
Slutt! Det er bare seks måneder. Du klarer seks måneder.
Og så får du en rettssak og slipper ut.
- Det gjør du. - Tiden er inne.
Vent. Nå?
Hør på meg. Du er en Falcone. Du klarer dette. Det vet jeg.
Vær så snill. Stopp.
- Stopp! Vær så snill! - Sofia!
- Vær så snill. - Det går bra!
- Alberto! - Ikke la ham vinne!
Vær så snill. Alberto!
ARKHAM SYKEHUS FENGSELSVESENET
Falcone, Sofia.
Jeg er dr. Ventris, sjefspsykiater.
Jeg skal overvåke pleien din i seks måneder.
Dette er min medarbeider, dr. Julian Rush.
Han utfører den psykologiske evalueringen.
Mens du er her, skal du sitte i isolasjon.
Ingen besøk eller utsidekontakt.
Vent. Hva?
Vi må observere deg uten forstyrrelser.
Nei, vent! Det har skjedd en feil!
Jeg vet... Vær så snill!
Folk sier det hele tiden, men det er sant!
Jeg er uskyldig! Vær så snill!
Jeg forstår at dette er en vanskelig omstilling.
Skal vi?
Bli med meg.
Hvil deg litt.
Hei.
Hallo.
Her oppe.
Lysene slukkes!
Du er Bøddelen, ikke sant?
Jeg så deg på TV.
Jeg heter Magpie. Som fuglen.
Ikke Margaret. Stemoren min kalte meg Margaret.
Jeg ba henne slutte, men hun hørte ikke på meg.
Det er lov å være redd.
Jeg var også redd først, men det er ikke så ille.
Man blir vant til lydene.
- Jeg skal ut om seks måneder. - Så spennende!
Det blir nok mange fotografer under din rettssak.
Ingen skrev om min.
Er det gøy å være berømt? Jeg vedder på at det er gøy.
Bøddelen? Bøddelen?
Bøddelen.
Sjekk ut nykommeren!
Bøddelen!
- Bøddelen! - Hei, vakre dame.
Bøddelen!
Det er meg - Magpie. Jeg har holdt av en plass til deg.
Dr. V. sier at det er viktig at jeg får venner.
Iblant har jeg problemer med det.
Men jeg gjør framgang.
Godteri!
Hva er det?
Man får det bare når man har vært snill.
Og jeg...
Burde ikke hun vært i lenker?
- Hei. Magpie. - Oi! Så du det?
Fargene? Alt skinner så fint.
Hei, hun er ikke... Hun er ikke i lenker.
Du drepte de jentene.
Jenter. Jenter. Jenter.
- Jeg har ikke drept noen. - Du lyver.
Hun lyver! Lyver! Lyver!
Hvordan føler du deg?
Det skjedde visst noe i messen i dag.
En kvinne banket meg mens alle så på.
Så ja, det skjedde noe.
Jeg er lei for at det skjedde.
Hvorfor var hun ikke i lenker?
Jeg vet ikke. De sjekker det.
Slapp noen henne løs?
Tror du det? At angrepet var planlagt?
- Jeg vet hva du gjør. - Hva da?
Du vrir på ordene mine så jeg høres paranoid ut.
Men du var ikke der. Noen må ha sluppet henne løs.
Du har vært i terapi før, ser jeg. Hos dr. Shaw.
Etter at moren din døde.
Dødsfallet til en forelder er traumatisk,-
- og det er ikke uvanlig å overføre sorgen til sinne eller vold.
Det er ikke uvanlig å bare være trist heller.
Ikke sant?
Jeg drepte ikke de kvinnene. Jeg ville aldri gjort noe sånt.
Jeg er her-
- fordi faren min vil få meg til å tie-
- og familien gjør som han sier.
Så du mener at faren din ga deg skylden for drapene?
Du tror ikke på meg.
- Jeg sa ikke det. - Jeg kan merke det.
Hvordan overbevise deg-
- om min tilregnelighet når du alt har bestemt deg?
Jeg er her for å hjelpe deg, Sofia. Jeg har ingen annen agenda enn det.
Gå!
Dra til helvete, din hurpe! Hurpe! Hurpe!
Kom hit så jeg kan spise munnen din. Munn. Munn.
Kom igjen. Prøv det. Prøv det. Prøv det.
Du vil at jeg skal skade henne.
Ikke sant? For å bevise at jeg er en morder?
Du drepte dem! Si det! Si det! Si det!
Faren min står bak dette. Du... Du jobber for ham.
Gjør slutt på det.
- Vent. - Gjør slutt på det.
Gjør slutt på det.
Gjør slutt på det! Gjør slutt på det!
Hva gjør dere?
Nei, nei. Hva er det?
- Det er klart. - Jeg gjorde ikke noe galt!
Dette er ikke en straff. Du er opprørt og forvirret.
Du vil føle deg som deg selv igjen.
- Gap opp. - Nei!
Gap opp!
Bøddelen?
Går det bra med deg?
Hva?
Hvorfor gjør dere dette?
Jeg er uskyldig. Jeg er uskyldig!
Å nei...
Jeg har ikke drept noen.
Stopp! Stopp! Vær så snill!
Hva om hun snakker sant?
Forsiktig, doktor.
Mamma?
Sofia.
Du har besøk.
Fortsett.
- Alberto. - Sofia.
- Hva?
Faen. Jeg er så lei for det.
Det blir ingen rettssak. Ingen skal behandle saken din.
Legen din sier at du er uegnet til å stå for retten.
Dr. Rush? Han ville ikke gjort det.
Det var sjefen på Arkham. En fyr ved navn Ventris.
Han skrev rapporten, og dommeren var enig.
Men det...
Det er ikke...
Jeg har vært her i seks måneder.
Jeg fortjener en rettssak.
Jeg har rettigheter. Dette gjelder livet mitt.
Vi kan anke eller be om en ny evaluering.
Si hva jeg skal gjøre, så gjør jeg det.
- Det var det. - Nei.
Sofia.
Sofia, nei. Vær så snill.
Jeg vet at dette er jævlig, men du må fortsette å kjempe.
Jeg gir ikke opp.
Jeg sverger på at jeg skal få deg ut herfra.
Sofia.
Sofia!
Jeg visste ikke at Ventris ville skrive rapporten.
Jeg prøvde å stoppe ham.
Jeg er lei for det.
Hvordan gikk det?
Ikke bra.
Vi kan i det minste fortsette å være venner nå.
Bestevenner.
Jeg kan vise deg hagen.
Det er ingen planter der. Mer som en gårdsplass.
Jeg leter alltid etter fugler, men jeg ser aldri noen.
Å! Han gir deg sikkert godteri nå.
Hva?
Du trenger ikke å lyve for dr. V. lenger.
Du kan fortelle ham sannheten. Han gir det til deg nå.
Jobber du for ham?
- Har du spionert på meg? - Nei.
Er det derfor han gir deg dop? For å få informasjon ut av meg?
Ikke vær dum. Jeg er vennen din!
Vi skal ha det så gøy sammen. Vi kan feire høytider og bursdager.
Min er i februar, så jeg er vannmann.
Vent, vent!
Jeg sa jo at jeg er uskyldig!
Sofia?
Sofia.
Takk og pris, du klarte deg.
Jeg er glad for at du ringte meg.
Ikke for fort.
Jeg skal finne noe mat til deg.
Hvis du vil vaske deg,-
- er det et håndkle og rene klær på gjestebadet ovenpå.
Frokosten er nesten klar.
Hvordan føler du deg?
Som en idiot.
Jeg stolte på ham trass i at hver fiber i meg sa nei.
Jeg burde ha drept ham da jeg hadde sjansen.
Jeg aner ikke hvor Oz er. Jeg har ingen allierte eller ressurser.
Og sitter jeg ikke på flyet til Sicilia innen i morgen,-
- kommer min onkel Luca...
Vel...
Kanskje du burde dra.
Ikke for familiens skyld. For din egen skyld.
Du har bare vært ute av Arkham i noen uker.
Du fortjener en ny start. En sjanse til å leges.
Hvorfor gjør du dette?
- Hva vil du? - Jeg vil hjelpe deg.
Og få mindre skyldfølelse for det som skjedde med deg.
Du sluttet. Du forlot meg.
Jeg dro fordi jeg måtte, og fordi jeg kunne.
Du hadde ikke det valget. Men jeg er her nå.
Du trenger ikke å late som.
Du savner hvordan det var på Arkham, ikke sant?
Du har hatt en lang natt.
Kontrollen du hadde da du behandlet meg.
Rehabiliterte meg.
Jeg hjalp Alberto med å få deg ut.
Og her er jeg, med dine klær på meg.
Jeg har ikke glemt det, vet du.
Måten du så på meg på.
Så nysgjerrig.
Hvordan føltes det å få se en person gå fra forstanden?
Og nå lammer du deg selv med straff.
Det er absurd.
Faren min sa at jeg var syk.
Og dr. Ventris.
Og legen etter ham.
I ti år har menn løyet for meg.
Så kommer jeg hjem, og alt er det samme.
De tror at jeg er ødelagt.
Jeg er ikke ødelagt.
Det er ikke jeg som er syk.
Og ikke du heller.
Verden er det.
Du har rett.
Jeg fortjener en ny start.
- Vil du ha litt ost? - Ja, jeg vil ha litt ost.
Jeg vil ikke ha noe ost. La den være der.
Hva faen gjør du?
Jeg støtter onkel Luca, slik som deg. Kan du gi meg kjøttbollene?
Jeg vil gjerne si takk til alle som er her.
Det er mye spenning nå.
Jeg skulle ønske vi var samlet under andre omstendigheter.
Men familien vår har ridd av stormer før,-
- og de har bare gjort oss sterkere.
Men her i dette huset-
- er vi hverandres tilfluktssted.
Vi finner trøst i feiring, selv i vår mørkeste stund.
Broren min sa at ekte styrke...
Tilgi meg. Jeg er ingen taler, men jeg vil gjerne si noen ord.
Det er vel greit, onkel Luca?
Jøss...
Se på alle.
Sist gang alle var samlet,-
- var på min fars bursdagsfest for ti år siden.
Dere husker nok alle den kvelden.
Det gjør jeg.
- Kom. På tide å legge seg. - Pappa sa at det var kake.
Sett deg, Carla.
Gia, gjør deg klar til å legge deg.
Som dere alle vet...
...var jeg innestengt på Arkham sykehus i ti år,-
- dømt for å ha drept sju kvinner.
Summer Gleeson, Taylor Montgomery,-
- Yolanda Jones, Nancy Hoffman,-
- Susanna Weakly, Devri Blake og Tricia Becker.
Navnene deres er verdt å si høyt.
Ofre blir så fort glemt, ikke sant?
Historiene våre blir sjelden fortalt.
Ok. Greit. Jeg tror det er...
Ja?
Jeg har hatt god tid til å tenke.
Og jeg må jo si...
...at jeg ble veldig overrasket-
- over hvor mange av dere som skrev brev til dommeren om-
- at jeg var psykisk syk. Som moren min.
Ikke det at dommeren trengte å bli overtalt. Faren min sørget for det.
Allikevel, jeg stolte på dere.
Jeg var glad i dere.
Men ingen av dere...
...prøvde å hjelpe meg.
Bortsett fra broren min.
Mannen dere kom for å sørge over.
Og den virkelige tornen i øyet er-
- at til forskjell fra alle her...
...så var jeg uskyldig.
Altså...
Herregud. Milos har drept flere mennesker enn meg.
Sofia!
Jeg vet at dere alle gjerne vil at jeg skal dra.
Ingen har unnlatt å vise det.
Jeg hadde håp om at det skulle bli annerledes.
Men jeg forstår.
Jeg passer ikke inn i familien lenger.
Så i morgen begynner jeg et nytt liv.
For første gang har jeg håp.
Skål for en ny start.
Måtte dere leve i 100 år.
Er du klar for å spise kake? Jeg har et hjørnestykke til deg.
Det har ekstra mye sjokolade, med masse glasur på.
Men... vi må spise kaken i drivhuset.
- Burde vi si det til mamma? - Nei, vi trenger ikke å vekke henne.
Det blir vår lille hemmelighet.
- Vil du ha litt mer? - Jeg må legge meg.
Vet du hva?
Broren min og jeg pleide å sove her ute da vi var små.
Vi krøp sammen under pleddene våre-
- og lot som om dette var en jungel.
Skal vi sove her ute i natt? Det kan jo bli gøy, ikke sant?
Mamma sa at jeg ikke skulle snakke med deg.
Hun sa at du gjorde fæle ting.
Hun har rett.
- Jeg gjorde fæle ting. - Hvorfor det?
Vel, faren min låste meg inne i et fangehull-
- med noen skremmende monstre,-
- og jeg måtte slåss mot dem for å overleve.
- Kommer jeg til å bli låst inne? - Nei. Ikke engst deg for det.
Jeg skal passe på at du aldri trenger å slåss mot noen monstre.
Ok?
Legg deg til å sove nå.
Sov videre. Jeg er straks tilbake.
Få på deg buksen, Johnny.
Vi må ta en prat.
Norske tekster: Morten Bernhard Helland