Nem tudom, hogy bízzak benned.
PINGVIN
Mi lenne, ha megmutatnám?
Ne mozduljatok, egy lépést se!
Térdelj le! Térdelj le, baszd meg!
Vigyázz a szádra! Én nem holmi...
Tiszteletlen voltál a családunkkal szemben.
Tudok arról az új drogról.
A laborod most már a miénk.
Ennek nem muszáj így végződnie.
Tényleg azt hitted,
hogy hallgatni fogjuk egyik kifogásodat a másik után, és semmit sem teszünk?
Mi a faszról beszél?
Amint betetted a lábad a Blackgate-be, tudtam, hogy szélhámos vagy, és csaló.
- Oz, mi a francról beszél? - Fogd már be a szádat!
Egy pillanatra azt hittem, hogy ti ketten...
- Hogy talán épp te kérted meg rá. - Mégis mire?
Hogy ölje meg az öcsédet.
Hogy átvehesd a helyét.
De tévedtem, nem igaz?
Te nem is tudtad.
- Te... - Nadia, figyelj rám!
Nem vertelek át titeket! Jó ég! Hidd el!
Sofia azért kellett, hogy megszerezzem az új drogot. De nektek!
A tiétek, a kurva életbe!
Átadtam volna nektek, hinned kell nekem!
Én veletek vagyok.
Azt hiszed, besétálok a Blackgate-be, és elkezdek hazudozni nektek?
Menjünk!
Szállj be!
- Sofia? - Julian!
- Segít... Segítsen! - Hol van most?
Ő volt... ő volt... ő volt... Oz...
Sofia?
KIÚJULT A BANDAHÁBORÚ: ERŐSZAK GOTHAMBEN
Sofia!
Most pedig, a Lucy-ház nevében nagy örömmel tölt el,
hogy köszönthetem köreinkben az Isabella Falcone Alapítvány elnökét,
Sofia Falconét.
Sosem szerettem a beszédeket, de...
Az anyám, Isabella Falcone
éveken át küzdött a depresszióval.
Nem kapott megfelelő segítséget,
és amikor kilencéves voltam,
öngyilkos lett.
Ezért hoztuk létre az apámmal ezt az alapítványt,
hogy támogassuk az ilyen szervezeteket,
amik akár az életet is jelenthetik egyes nők számára.
Nagyon elfoglaltak vagyunk a gála és a jövő havi golfbajnokság miatt.
- Remek beszéd volt! - Köszönöm!
Sofia, ugye eljön?
- Igen. Ne haragudjon, de mennem kell. - Köszönjük.
Kérsz egy cigit? Hogy ellazulj.
Ez a harmadik ebéd a héten. Egy lobotómia sem segítene rajtam.
Az apád biztos hálás érte.
De ja, akkor is szart kell enned, ha jótékonykodsz.
De van rosszabb meló is.
Igen? Mi? Mondjuk engem furikázni?
- Nem, én nem... Nem ezt mondtam. - Nyugi, Oz, csak ugratlak!
Én is tudom, hogy szar meló.
Jobbat érdemelsz.
Jobbat érdemlünk.
De neked van farkad, úgyhogy legalább előléptethetnek.
Hozom a kocsit.
- Jó voltál! - Köszönöm.
Ms. Falcone!
Tudom, hogy indulni készül, de van egy perce?
- Elnézést! Persze, igen. - Summer Gleeson.
Lenyűgöző, amit eddig elért az alapítvánnyal.
- Köszönöm. - De ha megengedi, többre is képes lenne.
Nem tudom, hogy tud-e róla, de egy fiatal nő, Yolanda Jones
öngyilkos lett a múlt héten.
Sok hozzá hasonló nő volt az elmúlt évtizedben,
és a halálnem mindig ugyanaz volt.
Akasztás.
Az anyja is így halt meg, ha nem tévedek.
Elnézést! Eszemben sincs...
Azt mondta, segíthetek valahogy.
Yolanda Jones a Jéghegy Klubban dolgozott.
Az érintett nők többsége az apja cégjeinél dolgozott.
Mit is mondott, melyik szervezettől jött?
Nem adok interjút.
- Kérem! - Nem beszélek a sajtóval.
Hé, hé! Vissza, hölgyem, nem beszél magával.
Más nőknek is bajuk eshet.
Segíthetne rajtuk.
Jól vagy, Sofia?
Aki bújt, aki nem, megyek!
Alberto, tudom, hogy itt vagy.
Alberto, hová bújtál?
Anya?
Sofia! Hogy ment az ebéd?
Jól.
Ruth üdvözöl téged.
Melyikük Ruth?
Hill képviselő felesége.
A férje végre szóba áll velem, a nővérednek hála.
Hogyne. Persze, Hill.
Megkértelek, hogy nézz utána a pénzügyeinek.
Dolgozom rajta. El voltam foglalva.
De holnapra meglesz.
Miért nem vagy megbízható, mint a nővéred?
Tudom, apa. Értelek, sajnálom.
Basszus!
Nekem mennem kell.
Mihez kezdjek vele?
A sok ivás meg bulizás...
Nem hozhat rám szégyent a jövő héten.
- Itt lesz az egész család. - Szemmel tartom.
Hogy jól viselkedjen.
Köszönöm, drágám.
Ő nem olyan, mint te és én.
Túl puhány.
Mostanában gondolkoztam a jövőn.
Vagyis a családunk jövőjén.
Talán ideje szakítani a hagyományokkal.
Ha eljön az idő, te vedd át a helyemet!
Te vezesd a családot!
Már ha lenne hozzá kedved.
Persze! Természetesen.
Ez igazán megtisztelő.
De a család többi tagja...
Azt fogják tenni, amit mondok.
Mi az? Mi a baj?
Mondd el!
Semmiség.
Nem is tudom.
Talán csak az alapítvány miatt,
de mostanában sokszor eszembe jut anya.
Tudom, hogy gyerek voltam, de...
Tudod, nem emlékszem, hogy beteg lett volna, vagy depressziós.
Jól tudta titkolni.
Nekem is hiányzik, drágám, mindennap.
Nem kért segítséget?
Mielőtt... Terapeutától vagy pszichiátertől.
Édesanyád büszke nő volt.
Makacs.
Nem hagyta, hogy segítsek, bárhogy is próbáltam, és...
Hidd el, próbáltam!
Persze. Igen.
- Én csak... - Sofia!
Miért csinálod ezt?
Miért téped fel a sebeket?
Ezzel csak felzaklatsz.
Ne haragudj, nem akartam.
Még nem mondtad, mit kérsz szülinapodra.
Tényleg.
De biztos jól választasz majd.
Ne aggódj!
- A fater oda meg vissza lesz tőle. - Igen?
- Igen. - Honnan tudod?
Öreg és drága, mint a kedvenc gyereke.
Basszus!
- Majd Pingvin feltakarítja. - Ne hívd már így!
- Megvan a kártya? - Aha.
Várj! Kérdezhetek valamit?
A lányok a Mínusz 44-ben...
Volt apának valaha kapcsolata velük?
Azokkal a lányokkal nem a kapcsolat a cél.
Mióta érdekel a fater szerelmi élete?
Sok idő eltelt már anya óta, de velem nem beszél ilyesmiről, és...
Te egy másik oldalát is ismered.
Oldalát? Ő apa!
Tudod, mire gondolok. Máshogy viselkedik velem.
Gondoltam, talán láttál valamit.
Mire vagy kíváncsi?
Azt hiszem...
Néha elgondolkozom, hogy tényleg ismerem-e őt.
Tudod, milyen sokat hazudtunk gyerekkorunkban arról, hogy mit csinál,
és van egy csomó dolog, amiről nem beszélünk.
Nos, van valami, de...
Nem mondhatom el, mert kinyírna.
A fater... moszados.
És a csajok a klubban képzett bérgyilkosok.
Fogd be!
Figyelj, bármin is jár az eszed, hagyd!
Amit munka közben csinál, az csak munka.
Hiszen jó életünk van, nem?
Hová menjünk?
SUMMER GLEESON ÚJSÁGÍRÓ
Itt van minden.
A boncolási jegyzőkönyvek egybevágnak, mind oxigénhiányba haltak bele.
Ezt nem is vitatom.
Az azonban furcsa, hogy a rendőrség szerint
a halál hivatalos oka, hogy öngyilkosok lettek.
Látja ezeket a nyomokat a nyakukon?
Ilyeneket inkább a kézi fojtogatás szokott hagyni.
- Megfojtották őket? - Pontosan.
És úgy tűnik, ellenálltak. Ezek kimaradtak a jelentésből.
Védekezés közben megsérültek.
- Karmoltak, haraptak és... - Miért mondja ezt el nekem?
Beszélnem kell a klubban dolgozó lányokkal.
Bemehet a klubba.
A Jéghegy Klubba igen, de a Mínusz 44-be nem, és ott dolgozott Yolanda Jones.
- Ha bedrótoznánk... - Az apám klubjában?
Azt felejtse el!
Akkor szerezze meg a lányok aktáit!
Olyanokét, akik újak a városban, és nincsenek itt rokonaik vagy barátaik.
Olyanokét, akiknek a halála nem kerülne be a hírekbe.
Meg kell védenünk ezeket a nőket.
Anya?
Ne! Ne, ne! Ne, Sofia!
Ne nézz oda!
Apa...
Sofia?
Sofia, mi a baj?
Szóval ez minden?
Ennyi? Néhány régi jelentés meg összeesküvés-elmélet?
Nevetséges.
Árad belőle, hogy egy kezdő mindenáron össze akar hozni egy címlapsztorit.
- Sofia, kérem... - Maga szart sem tud az apámról.
Igenis jó ember.
És ha bármit megír ebből a szemétből,
a családom tönkreteszi.
Megértette?
Nem ő jött oda az ebéd után?
Ha firkászokkal találkozol, kombinálni fognak az emberek.
- Az apád nem biztos, hogy örül... - Oz, elég!
Ne beszélj! Nem kértem a tanácsod.
Nem érdekel, mit gondolsz. És mást sem.
A sofőröm vagy, ez minden, úgyhogy ne beszélj, hanem vezess!
Sofia!
- Sofia! - Carla!
Sofia, te jó ég!
Láttad a hármas számú menyasszonyt?
Istenem... Ez már sok.
Igen. Luca azt mondja, Portugáliában ismerkedtek meg.
Oké.
A Portugal.com oldalon.
Igen.
El kell mesélned, hogy mi újság van veled. Mindent.
- Istenem, igen! - Mindent.
- Egyértelmű. - Előbb egy martini?
Nem kérdés.
Sofia! Várj!
Oz, mit keresel bent?
- Ez új zakó? - Igen, az.
- Jól áll. - Köszönöm.
Az apád látni akar. Az irodájában.
Talán máris eleged van a buliból?
Luca bácsi még nem is beszélt a vazektómiájáról.
Találkoztál egy újságíróval?
Soha nem beszélünk a sajtóval!
- Azt hittem, hogy ezt tudod. - Ezt Oz mondta neked?
Oznak fogalma sincs róla, hogy miről beszél.
Igen, megkeresett egy nő, de elküldtem a picsába. Ennyi.
Valóban?
Igen.
Apa...
Beszéltem Kenzie-vel.
Summer Gleeson együttműködik a zsarukkal.
A rendőrség nyomoz utánam.
Azt hiszik, hogy gyilkos vagyok.
Gyilkos, Sofia.
Pár lány miatt a klubból.
- Miért nem szóltál? - Tényleg hibáztam.
De tudtam, hogy az egész baromság.
- Nem akartam, hogy aggódj... - Elég!
Szerinted én öltem meg őket?
Nem. Dehogyis.
Azt hittem, hogy te ennél jobb vagy.
Ezt neked szántam.
Az egészet.
Hogy tehetted ezt velem?
Én sosem...
Sosem kételkedtem benned.
Szeretlek. És tudom, hogy van magyarázat.
Mire kéne magyarázat?
Össze volt karmolva a kezed.
Amikor anya meghalt.
De én tudom, hogy nem ő karmolt össze. Érted?
Ezt én is tudom, és...
Biztosan...
más okozta.
Nem tudom, mi, de...
Valami.
Ugye?
Én...
drága Sofiám.
Mi történt veled?
Látom, nem vagy önmagad.
Össze vagy zavarodva. Beteg vagy.
Menj el, mielőtt jelenetet rendeznél!
- Apa, kérlek... - Oz hazavisz téged.
Most.
Nézd, tudom, hogy haragszol, de csak a munkámat végeztem.
Vigyázok rád. Ezért fizet az apád.
A firkászok összezavarnak.
- Nem bízhatsz bennük. - Jó ég, Oz, fogd be!
Ha ez igaz lenne, akkor velem beszéltél volna.
Nem vele.
Bíztam benned!
De gratulálok.
Megkaptad, amit akartál. Az apám észrevett.
Számon fog tartani téged és a szeretteidet.
Ne már! Ez mi a tököm?
Mi ez az egész, Kenzie?
Haza kell vinnem Ms. Falconét. Az apja parancsa.
Ms. Falcone, szálljon ki!
- Mi folyik itt? - Az apám küldött?
Szálljon ki a kocsiból!
Te jó ég... Ez most valami vicc?
Sofia Falcone!
- Eressz el! - Letartóztatom.
- Várj! - Summer Gleeson megöléséért.
- A riporter? - Mi?
Ezt te tetted? Érte?
Nem, fogalmam sincs, hogy ez mi. Kenzie, mit csinálsz?
Gyanúsítjuk továbbá
Yolanda Jones, Taylor Montgomery és Nancy Hoffman megölésével is.
Menj a fenébe!
Nem öltem meg senkit! Oz, tenned kell valamit!
Hé! Ereszd el!
A helyedben befognám a pofámat, Pingvin.
Oz! Hívd Albertót!
Oz!
- Hívd Albertót! Mondd el, mi történt! - Eresszetek el!
Oz!
AZ AKASZTÓ IGAZ TÖRTÉNETE
"Az Akasztó"?
- Így hívnak engem? - Ez csak bulvár szarság, majd elmúlik.
Sofia, az apja azt állítja, hogy volt mentális betegsége.
Ez nevetséges.
Az ügyész beszélt a bíróval,
és elrendeltek egy pszichológiai vizsgálatot.
- Mert apa azt mondta? - Nem csak az apja.
A családjuk több tagja is erre utalt
- az írásbeli vallomásukban. - Basszus...
A nagybátyja, Luca,
és az unokatestvérei, Johnny és Carla Viti.
És az anyám öngyilkosságára hivatkoznak...
Kényszeres állatgyilkosnak neveztek?
Ez most komoly, bassza meg?
- Te tudtál erről? - Nem! Esküszöm!
Akkor elvégzem azt a tesztet,
és bebizonyítom, hogy nem vagyok őrült, ugye?
Igaz? Aztán?
Sajnos ez nem ilyen egyszerű.
A bíró jóváhagyta az ügyész kérését.
Bezárják magát az Arkham Állami Kórházba megfigyelésre.
Nem.
Mi? Nem! Ennek semmi értelme.
Ők fognak gondoskodni magáról a tárgyalásig.
- Az mikor lesz? - Hat hónap múlva.
- Szent isten! Nem! - Sajnálom.
Ebbe nem megyek bele.
Erről szó sem lehet!
Nem tud tenni valamit?
- Maga a kibaszott ügyvédem! - Sajnálom.
Magukra hagyom önöket.
Engem büntet meg azért, amit ő tett.
- Ez nem biztos. - Alberto! Ébredj fel! Ugye csak viccelsz?
Megfojtotta a lányokat,
aztán azt az újságírót is, és megpróbálta rám kenni az egészet!
Anyával is ugyanezt tette!
Ez az igazság, és nem fogom kibírni!
Nem fogom kibírni egy olyan helyen!
Meg fogok halni odabent!
Meg fogok halni, és ezt ő is tudja! Pontosan ezt akarja!
Elég!
Hat hónapról van szó.
Kibírsz hat hónapot.
Aztán megtárgyalják az ügyedet, és kiengednek.
- Ki fognak engedni, ígérd meg! - Itt az idő.
Máris visznek?
Figyelj! Te egy kibaszott Falcone vagy!
- Ki fogod bírni. Tudom, hogy ki fogod. - Ne!
Kérem, ne!
- Kérem, ne! - Sofia!
- Kérem! - Sofia, minden rendben lesz!
Alberto!
Ne hagyd, hogy ő nyerjen!
Kérem... Alberto!
ARKHAM ÁLLAMI KÓRHÁZ BÜNTETÉS-VÉGREHAJTÁSI HIVATAL
Falcone, Sofia.
Dr. Ventris vagyok, a pszichiátere,
én fogok gondoskodni önről, amíg itt van.
Bemutatom a kollégámat, dr. Julian Rusht,
ő végzi a pszichológiai kivizsgálását.
Az ittléte alatt elkülönítjük, ahogy azt a bíróság elrendelte,
vagyis nem lehet kapcsolata a külvilággal.
Hogy mi?
Fontos, hogy a megfigyelés zavartalan legyen.
Ne, ne!
Ne, várjon! Várjanak egy kicsit! Félreértés történt!
Tudom. Kérem, csak...
Tudom, hogy mindenki ezt mondja, de ez az igazság, érti?
Ártatlan vagyok! Kérem...
Megértem, hogy nehéz ehhez hozzászokni.
Mehetünk?
Kövessen!
Pihenjen!
Szia!
Hahó!
Itt vagyok!
Lámpaoltás!
Te vagy az Akasztó, igaz?
Láttalak a tévében.
Az én nevem Szarka. Mint a madár.
Nem Margaret. A mostohaanyám hívott Margaretnek.
Mondtam, hogy ne hívjon úgy, de nem hallgatott rám.
Nem baj, hogyha félsz.
Eleinte én is féltem, de...
Nem olyan rossz itt. Hozzászoksz a hangokhoz.
- Csak fél évig leszek itt. - Hát nem izgalmas?
Biztos sok paparazzi lesz a tárgyalásodon.
Az enyémről még csak nem is írtak.
Jó híresnek lenni?
Fogadok, hogy az.
Akasztó? Akasztó!
Akasztó.
Nézd már az új csajt!
Akasztó!
- Akasztó! - Szia, csini csajszi!
Akasztó!
Akasztó! Akasztó!
Én vagyok az, Szarka! Foglaltam helyet.
Akasztó!
Dr. V. szerint fontos, hogy barátkozzak.
Mert azzal néha gondjaim vannak.
De már sokat fejlődtem.
Cukorka!
Az mi volt?
Csak akkor adnak, ha jók vagyunk.
És én...
Rajta miért nincs lánc?
Hé!
- Szarka! - Hű, te is látod ezt?
A színeket. Mind olyan fényes...
Hahó, rajta nincs lánc!
Te ölted meg a lányokat.
Lányokat! Lányokat. Lányokat.
Nem öltem meg senkit.
Hazudsz.
Nem mond igazat! Hazudik, hazudik, hazudik!
Hogy érzi magát?
Hallottam az incidensről az ebédlőben.
Egy nő szarrá vert, és mindenki más csak nézte,
de hívja csak incidensnek, igen.
Sajnálom, hogy így járt.
Miért nem volt rajta lánc?
Nem tudom. Utánanéznek.
Valaki kiengedte?
Ezt gondolja? Hogy ezt valaki eltervezte?
Tudom, hogy mit csinál.
És mit?
Kiforgatja a szavaimat, hogy paranoiásnak tűnjek.
De nem volt ott. Valaki szabadon engedte.
Látom, járt már pszichológushoz.
Egy bizonyos dr. Shaw-hoz.
Az anyja halála után.
Egy szülő halála mindig traumatikus.
Egyáltalán nem ritka, ha valaki átalakítja a gyászt dühhé vagy erőszakká.
Az sem ritka, ha valaki csak szomorú, gondolom.
Igaz?
Nem én öltem meg őket.
Én sosem tennék ilyesmit.
Azért vagyok itt,
mert az apám azt akarja, hogy hallgassak.
És a családom azt teszi, amit mond.
Azt mondja, hogy az apja be akarja sározni?
Maga sem hisz nekem.
Azt nem mondtam.
Látom magán.
Hogy győzzem meg, hogy nem vagyok őrült,
amikor már döntött velem kapcsolatban?
Segíteni akarok, Sofia.
Ez az egyetlen célom.
Mozgás!
Baszd meg, te picsa! Picsa. Picsa.
Gyere, hadd tépjem le a kurva szádat! Szádat, szádat, szádat.
Gyere! Próbáld meg! Próbáld meg! Próbáld! Próbáld!
Azt akarja, hogy bántsam, ugye?
Miért? Mert akkor gyilkos vagyok?
- Ez az oka? - Megölted őket, mondd ki!
Mondd ki! Mondd ki!
Ez az apám műve. Maga neki dolgozik.
Fejezd be!
- Várj! - Fejezd be!
Fejezd be!
Fejezd be! Fejezd be!
Mit csinálnak?
Ne! Mit csinálnak?
- Kész van. - Nem tehetik!
Nem tettem semmi rosszat!
Ez nem büntetés. Felizgatta magát.
Zavarodott. Ettől majd újra önmaga lesz.
- Kérem, várjon! - Nyissa nagyra!
Nem! Ne!
Nyissa ki!
Akasztó?
Jól vagy?
Mi?
Miért csinálják ezt?
Ártatlan vagyok. Ártatlan!
Jaj, ne!
Nem öltem meg senkit!
Elég! Elég! Kérem!
És mi van, ha igazat mond?
Vigyázzon, doktor!
Anya?
Sofia!
Látogatója van.
Menjen!
- Alberto? - Sofia!
- Mi az?
Basszus! Úgy sajnálom...
Nem lesz tárgyalás.
Nem kerülsz bíróság elé.
Az orvosod szerint nem vagy beszámítható.
Rush szerint? Ő nem mondana ilyesmit.
Az igazgató volt. Valami Ventris nevű fickó.
És a bíró egyetértett a jelentésével.
De ez...
Ez nem...
Eltelt a hat hónap.
Megérdemlem a tárgyalást.
Vannak jogaim. Az életemről van szó.
Fellebbezni fogunk.
Vagy kérünk egy új kivizsgálást.
Nem tudom. Mondd meg, mit tegyek, és megteszem!
- Vége. - Nem!
Sofia!
Sofia, ne! Kérlek!
Tudom, hogy ez kurva szar hír, de küzdened kell!
Én nem adom fel!
Esküszöm, hogy egyszer kijuttatlak innen.
Sofia!
Sofia! Nem tudtam, hogy Ventris azt fogja írni.
Próbáltam megakadályozni.
Sajnálom!
Na, hogy ment?
Nem jól.
De legalább barátok maradhatunk.
Legjobb barátok.
Így megmutathatom neked a kertet.
De nincsenek virágok, inkább olyan, mint egy udvar.
Mindig keresem a madarakat, de sosincs egy sem.
Te is fogsz kapni cukorkát!
Mi?
Nem kell hazudnod dr. V.-nek többé.
Elmondhatod az igazat, és kapsz cukorkát.
Talán te is neki dolgozol?
Végig kémkedtél utánam?
Nem.
Ezért ad neked abból a szerből? Hogy kiszedj belőlem dolgokat?
Ne butáskodj, a barátod vagyok!
Remekül fogunk szórakozni együtt.
Megünnepelhetjük az ünnepeket meg a szülinapokat.
Az enyém februárban van, vagyis Vízöntő vagyok.
Várj! Várj!
Megmondtam, hogy ártatlan vagyok!
Sofia!
Szerencsére jól van.
Örülök, hogy hívott.
Ne kapkodjon!
Hozok valami ennivalót.
Ha meg akar mosakodni,
van törölköző és egy váltás ruha a fenti fürdőszobában.
Mindjárt kész a reggeli.
Hogy érzi magát?
Mint egy idióta.
Bíztam benne, pedig minden porcikám azt súgta, hogy hiba.
Meg kellett volna ölnöm, amikor lehetett.
- Sofia... - Fogalmam sincs, hogy hol lehet Oz.
Nincsenek szövetségeseim, forrásaim,
és ha nem repülök el Szicíliába holnapra, a nagybátyám, Luca...
Nos...
Lehet, hogy jobb lenne.
Nem a családja miatt. Maga miatt.
Sofia, csak pár hete engedték ki magát.
Megérdemli a tiszta lapot. Hogy gyógyulhasson.
Miért csinálja ezt?
Mit akar?
Segíteni.
És hogy enyhítsek a bűntudatomon a történtek miatt.
Felmondott.
- Magamra hagyott. - Azért, mert muszáj volt.
Mert megtehettem.
Maga nem tehette ezt meg. De most itt vagyok.
Nem kell megjátszania magát.
Hiányzik magának az arkhami felállás, igaz?
Hosszú éjszakája volt.
Hogy maga irányíthatott.
Kezelhetett.
Rehabilitálhatott.
Segítettem Albertónak kijuttatni.
És most itt vagyok. A maga ruháiban.
Nem felejtettem el, tudja?
Hogy hogy nézett rám.
Milyen kíváncsian.
Milyen érzés volt látni, ahogy egy ember megőrül?
És most bűntudattal próbál vezekelni.
Ez ostobaság.
Az apám azt mondta, beteg vagyok.
És dr. Ventris is.
Meg az őt követő doktor.
És az azt követő is.
Tíz évig hazudtak nekem a férfiak.
Aztán hazajöttem, és itt is hazudtak.
Azt hiszik, megbomlottam.
De tévednek.
Nem én vagyok beteg.
És nem is maga.
Hanem a világ.
Igaza van.
Tiszta lapot érdemlek.
Kér valaki sajtot?
Én kérek egy keveset.
Nem, tudod, mit? Mégsem kérek. Maradjon ott!
Mi a fenét csinálsz?
Támogatom Luca bácsit. Mint ahogy te. Ideadnád a húsgolyót?
Szeretném kifejezni a hálámat mindnyájatoknak.
Feszült a helyzet,
és bárcsak más körülmények között gyűltünk volna össze,
de a családunk máskor is kiállt már viharokat,
és csak erősebbé tettek minket.
- Gia! Gia! - De itt,
ebben a házban
mi jelentjük egymásnak a menedéket.
Az ünneplésben lelünk vigaszt a legsötétebb órákban is.
A bátyám azt mondta, hogy az erő...
Elnézést, sosem szerettem a beszédeket, de mondanék pár szót.
Nem bánod, ugye, Luca bácsi?
Nézzetek körbe!
Azt hiszem, utoljára az apám születésnapján voltunk mind együtt,
tíz éve.
Biztos emlékeztek arra az estére.
Én kristálytisztán.
- Gyere! Ideje lefeküdni. - De apa azt mondta, hogy lesz torta.
Ülj vissza, Carla!
Gia, készülődj a lefekvéshez, jó?
Mint tudjátok...
bedugtak az Arkham Állami Kórházba egy évtizedre.
Megvádoltak azzal, hogy megöltem hét nőt.
Summer Gleesont, Taylor Montgomeryt,
Yolanda Jonest, Nancy Hoffmant,
Susanna Weakley-t, Devri Blake-et
és Tricia Beckert.
Nevezzük a nevükön őket!
Az áldozatokat hamar elfelejtik, nem igaz?
A történeteinket ritkán mesélik el.
Na jó. Jól van. Szerintem ennyi...
Igen?
Bőven volt időm gondolkozni.
És azt kell mondjam...
őszintén meglepett,
hogy milyen sokan írtatok levelet a bírónak arról, hogy elmebeteg vagyok.
Mint az anyám volt.
Nem mintha győzködni kellett volna.
Az apám gondoskodott róla.
Mégis bíztam bennetek.
Szerettelek titeket.
Mégsem volt senki köztetek...
aki megpróbált volna segíteni.
Leszámítva az öcsémet.
Aki miatt most mind iderepültetek.
És tudjátok, hogy mi az, ami igazán böki a csőrömet?
Az, hogy ellentétben mindannyiótokkal...
én ártatlan voltam.
Mármint...
Az ég szerelmére, Milos több embert ölt meg, mint én.
Sofia!
Tudom, hogy alig várjátok, hogy elmenjek.
Ezt egyikőtök sem titkolta.
Tényleg reméltem, hogy most más lesz.
De persze megértem.
Én már nem illek bele ebbe a családba.
Ezért holnap új életet kezdek.
Most először reményt érzek.
Az új kezdetekre!
Mit szólsz, jöhet egy kis torta?
Megtartottam egy szeletet, amin a te neved van.
Extra csokis, rengeteg cukormázzal.
De az üvegházban kell megennünk.
Ne szóljunk anyának?
Ne, már ne keltsük fel őt!
Ez legyen a mi kis titkunk, oké?
Kérsz még belőle?
Most már le kéne feküdnöm.
Tudod, én és az öcsém idekint aludtunk gyerekkorunkban.
Hoztunk magunkkal takarókat,
és úgy tettünk, mintha a dzsungelben lennénk.
Nem akarsz idekint aludni?
Jó móka lenne, nem?
Anya azt mondta, hogy ne beszéljek veled.
Mert rossz dolgokat tettél.
Igaza van.
Tényleg tettem rossz dolgokat.
Miért?
Hát, tudod, az apám bezárt engem egy tömlöcbe,
ami tele volt ijesztő szörnyetegekkel,
és meg kellett küzdenem velük, hogy életben maradjak.
Engem is tömlöcbe fognak zárni?
Nem, nem. Neked ettől nem kell tartanod.
Erről gondoskodom. Sosem kell majd szörnyekkel küzdened.
Rendben?
És most aludj szépen!
Aludj vissza nyugodtan! Mindjárt jövök.
Vedd fel a nadrágod, Johnny!
Beszélnünk kell.
Fordító: Imri László