Nevím, jestli ti můžu věřit.
Budu ti to prostě dokazovat.
Nikdo se ani nehne!
Dělej, na kolena. Povídám na kolena!
Bacha na pusu! Nejsem nějakej...
Nemáš žádnou úctu k naší rodině.
Vím o vaší nové droze i laborce. Teď je naše.
Nemusí to skončit takhle.
Myslíš, že budeme sedět
a nečinně poslouchat jednu tvoji výmluvu za druhou?
O čem to sakra mluví?
Jak jsi vešel do Blackgate, věděla jsem, že jsi šejdíř a lump.
- O čem to krucinál mluví? - Drž zobák.
Na chvíli jsem si myslela, že jste...
- Možná jsi to chtěla. - Co jsem chtěla?
Zabít svého bratra, abys zaujala jeho místo.
To se ale pletu, že?
Ty jsi to nevěděla.
- Ty. - Nadio, poslouchej mě.
Vaši rodinu jsem nepodvedl. Ježíši, no tak!
Potřeboval jsem od Sofie tu novou drogu. Pro nás!
Je vaše. Celá vaše!
Chtěl jsem vám ji přinýst. Čestně. Jsem na vaší straně.
Myslíš, že bych přišel a začal prachsprostě lhát?
Jedeme!
Nastup!
- Sofie? - Juliane.
- Pomoz... pomoz mi. - Kde jsi?
Byl to... Byl to... Oz.
Sofie?
NÁRŮST NÁSILÍ MEZI GANGY GOTHAMU
Sofie.
Sofie!
Je mi potěšením jménem Lucyina domu
přivítat předsedkyni Nadace Isabelly Falconeové,
Sofii Falconeovou.
Proslovy mi nikdy nešly, ale...
moje matka, Isabella Falconeová,
se léta potýkala s depresemi.
Nikdy se jí nedostalo řádné pomoci, a když mi bylo devět,
vzala si život.
Proto jsme s otcem založili tuto nadaci.
Chceme podporovat podobné charity,
které poskytují ženám a dívkám životně důležité služby.
Chystáme galavečer
- a golfový turnaj. - Skvělý proslov.
- Díky. Ahoj. - Sofie, přijdete, že ano?
- Ano. Omlouvám se, musím běžet. - Díky.
Cigaretku? Na uklidnění?
Tohle je třetí oběd. Neuklidní mě ani lobotomie.
Tvůj otec si toho jistě cení.
Ale jo, i když pomáháš lidem, stejně je to voser.
Jsou i horší práce.
Jaké? Dělat mi šoféra?
- To ne. Víš, jak to myslím. - Ozi, dělám si srandu.
Vím, že je to pitomá práce. Zasloužíš lepší.
My oba, ale ty máš ptáka, takže máš nárok na povýšení.
Zajdu pro auto.
- Bylas dobrá. - Díky.
Slečno Falconeová,
vím, že odcházíte, ale nemáte chvilku?
- Pardon. Jistě. - Summer Gleesonová.
Sleduji vaši chvályhodnou práci pro nadaci.
- Díky. - Neurazte se,
ale mohla byste udělat víc.
Před týdnem mladá žena jménem Yolanda Jonesová
spáchala sebevraždu.
Vlastně tu bylo za posledních 10 let několik žen,
které zemřely stejně.
Oběšením.
Zemřela tak i vaše matka, pokud se nepletu.
- Pardon, nechtěla... - Řekla jste, že mám nějak pomoct.
Yolanda pracovala v Iceberg Lounge.
Většina těch žen dělala v podnicích vašeho otce.
K jaké organizaci že patříte?
S novináři nemluvím.
- Sofie, prosím. - Nemůžu.
Dejte si odchod. Nechce s váma mluvit.
Můžou zemřít další ženy.
Můžete jim pomoct.
V pohodě, Sofie?
Deset, dvacet, třicet, už jdu.
Alberto, vím, že jsi tady.
Alberto, kde jsi?
Mami?
Sofie? Jaký byl oběd?
Dobrý.
Ruth tě pozdravuje.
- Která je Ruth? - Manželka kongresmana Hilla.
Konečně mi díky tvé sestře zvedá telefon.
Jasně, Hill.
Měl jsi za úkol prověřit jeho finance.
Dělám na tom. Měl jsem toho moc, ale zítra. Slibuju.
- Proč jsi na rozdíl od sestry takový hňup? - Já vím, tati. Chápu. Promiň.
Sakra.
Musím letět.
Nevím, co si s ním počít.
Pije, flámuje...
Příští týden, až přiletí rodina, mi nesmí udělat ostudu.
Pohlídám ho. Bude se chovat slušně.
Díky, poklade.
Není jako ty a já.
Je měkký.
Přemýšlel jsem dost o budoucnosti. O budoucnosti naší rodiny.
Možná je na čase přerušit tradici.
Až přijde čas, chci, abys zaujala mé místo.
Povedeš tuhle rodinu.
Pokud o to stojíš.
Ano. Samozřejmě.
Bude mi velkou ctí.
- Zbytek rodiny ale... - Ví, že jsi moje. Poslechnou.
Copak se děje?
Řekni.
To nic.
Já nevím.
Možná je to kvůli nadaci, ale hodně teď myslím na mámu.
Vím, že jsem byla malá, ale...
nevzpomínám si, že by byla nemocná nebo v depresi.
Uměla to dobře skrývat.
Taky mi chybí každý den, děvenko.
Chodila za někým?
Třeba za psychologem nebo psychiatrem?
Tvá matka byla hrdá žena. Tvrdohlavá.
Odmítala mou pomoc, ač jsem se snažil.
A Bůh ví, že snažil.
Samozřejmě, že ano.
- Já jen... - Sofie.
Proč mi to děláš?
Proč otvíráš staré rány? Víš, jak mě to rmoutí.
Promiň, to jsem nechtěla.
Pořád jsi mi neřekl, co chceš k narozeninám.
Jo. Ať mi dáš cokoli, budu mít radost.
Neboj se.
- Táta se z nich posere. - Jo?
- Jo. - Jak to víš?
Jsou starý a drahý jako jeho oblíbený dítě.
Sakra!
- Penguin má co uklízet. - Neříkej mu tak.
- Zatáhneš to? - Jo.
Počkej, počkej. Můžu se na něco zeptat?
Holky z klubu Minus 44. Měl s nimi někdy táta pletky?
To nejsou zrovna holky na pletky.
Odkdy tě zajímá tátův milostnej život?
Máma umřela už dávno, a on o tom nechce mluvit.
- Nevím, ty ho znáš z jiné strany. - Z jaký? Je to táta.
Víš, jak to myslím. Ke mně se chová jinak.
- Napadlo mě, že jsi třeba něco viděl. - Co tím myslíš?
Asi si občas říkám,
jestli ho skutečně... doopravdy znám.
Jako malí jsme třeba museli lhát o tom, co dělá,
a je toho spousta, o čem nemluvíme.
Je tu něco, ale...
Nemůžu. Zabil by mě.
Táta dělá pro Mosad. Holky v klubu jsou trénovaný vražedkyně.
Blbče.
Hele, nic si nedomýšlej. Co táta dělá v práci, dělá v práci.
Máme přece slušnej život, ne?
Kam to bude?
GOTHAM GAZETTE SUMMER GLEESONOVÁ
Tohle je všechno.
Zprávy koronera se shodují. Všechny zemřely udušením.
To nezpochybňuji.
Podezřelé mi přijde to, že podle policie
je oficiální příčinou smrti "sebevražda oběšením".
Vidíte ty otisky kolem krku?
Mnohem víc sedí manuální strangulace.
- Uškrcení rukama. - Správně.
Pak jsou tu obranná zranění. Ta z policejních zpráv vynechali.
Ty ženy se bránily.
- Kousaly, škrábaly... - Proč mi to říkáte?
- Chci mluvit s dívkami v klubu. - Není exkluzivní.
Ne Iceberg Lounge, ale Minus 44, kde Yolanda doopravdy pracovala.
- Vezmete si odposlech. - Do otcova klubu? Nikdy.
Tak mi sežeňte záznamy.
O ženách, které jsou tu nové a nemají nikoho poblíž.
Když zmizí, nedostane se to do zpráv.
Ty ženy musíme chránit.
Mami?
Ne. To ne, Sofie.
Nedívej se.
Tati.
Sofie.
Sofie, co se děje?
Víc toho nemáte?
Jen tohle? Pár starých zpráv a konspirační teorie?
To je směšné.
Zoufalá začínající novinářka zřejmě hledá sólokapra.
- Sofie, prosím... - O mém otci víte hovno.
Je to dobrý muž.
Jestli se ty nesmysly pokusíte otisknout, má rodina vás zničí.
Rozumíte?
Zas ta ženská z oběda?
Když se takhle sejdeš s novinářkou, lidi se začnou ptát.
- Otci by se nemuselo... - Ticho.
Mlč. Nepotřebuju tvoje rady.
Jsou mi ukradený. Jako všem.
Jsi můj šofér, nic víc. Tak sklapni a jeď.
Sofie.
- Sofie. - Carlo.
Sofie, bože můj.
Viděla jsi nevěstu číslo tři?
Bože můj. Je to síla.
Jo. Luca říkal, že ji potkal v Portugalsku.
Budiž.
Na Portugalsko.com.
Jo.
Musíš mi všechno povědět.
- Jistě. - Všechno.
- Rozhodně. - Nejdřív martini?
Že se ptáš.
- Sofie, ahoj. - Ozi, co děláš uvnitř?
- To je nové sako? - Jo.
- Sluší ti. - Díky.
Otec tě chce vidět. Je v kanceláři.
Neříkej, že už máš plné zuby oslavy.
Luca ještě nevyprávěl o vasektomii.
Proč ses sešla s reportérkou? Nikdy nesmíš mluvit s novináři.
- Myslel jsem, že to chápeš. - To ti řekl Oz?
Oz neví, o čem mluví.
Přišla za mnou jedna žena a já ji poslala do hajzlu.
Opravdu?
Ano. Tati.
Mluvil jsem s Kenziem. Summer Gleesonová pracuje s policií.
Probíhá vyšetřování.
Prověřují mě kvůli vraždě.
Vraždě, Sofie. Nějakých šlapek z klubu.
- Proč jsi nepřišla za mnou? - Máš pravdu,
ale já věděla, že je to blbost,
- a nechtěla jsem ti dělat starosti. - Dost.
Myslíš, že jsem to udělal?
- Jistěže ne. - Měla jsi být chytřejší.
Tohle mělo být tvoje.
Všechno. Jak jsi mi to mohla udělat?
Já bych nikdy... Nikdy jsem nepochybovala.
Mám tě ráda a vím, že existuje vysvětlení.
Vysvětlení čeho?
Měl jsi škrábance na rukou. V den, kdy máma umřela.
Já ale vím, že nebyly od ní.
Vím to. Byly...
Byly od... něčeho jiného.
Nevím od čeho, ale...
od něčeho.
Že ano?
Moje... drahá Sofie.
Co se s tebou stalo?
Nejsi ve své kůži.
Jsi zmatená. Nemocná.
Asi bys měla odejít, než uděláš scénu.
- Tati, prosím... - Oz tě odveze domů.
Hned.
Vím, že se zlobíš, ale dělal jsem svou práci.
Chránit tě. Za to mi tvůj otec platí.
Reportéři tě oblbnou.
- Nesmíš jim věřit. - Sklapni, Ozi.
Kdybys mě chránil, tak přijdeš za mnou. Ne za ním.
Věřila jsem ti.
Blahopřeju. Máš, co jsi chtěl. Otec už tě vidí.
Tebe a všechno, co máš rád, teď registruje.
No tak. Co je zas tohle?
Kenzie, nač ten cirkus? Vezu slečnu domů na příkaz jejího otce.
Slečno Falconeová. Vystupte si.
- O co jde? - Zavolal vám táta?
Vystupte z vozu.
Proboha. Děláte si srandu?
Sofie Falconeová.
- Pusťte. - Zatýkám vás za vraždu Summer Gleesonové.
- Tý reportérky? - Cože?
Udělal jsi to pro něj?
Netuším, oč jde. Kenzie, do prdele!
Také jste obviněna z vraždy Y. Jonesové,
- T. Montgomeryové, N. Hoffmanové... - Ale prd!
Já nikoho nezabila! Ozi, musíš něco udělat!
Hej, pusť ji!
Radši drž hubu, Penguine.
Ozi, zavolej Albertovi! Ozi!
- Všechno mu řekni! - Dejte ty pracky pryč!
Ozi!
SKUTEČNÝ PŘÍBĚH HANGMANA
Hangman?
- Tak mi říkají? - Jen žvásty bulváru. To přejde.
Sofie, váš otec tvrdí, že jste duševně nemocná.
To je směšný.
Soudce na popud zástupce nařídil psychologické vyšetření.
- Protože to řekl táta? - Nejde jen o něj.
Členové rodiny sepsali čestná prohlášení naznačující totéž.
- Sakra. - Váš strýc Luca.
Johnny a Carla Vitiovi.
Používají matčinu sebevraždu jako...
Mám sklon zabíjet zvířata? To myslíte kurva vážně?
- Věděl jsi o tom? - Ne, přísahám.
Takže projdu vyšetřením,
zodpovím pár otázek, čímž prokážu, že jsem zdravá,
a je to? Co pak?
Tak snadné to bohužel není. Soudce souhlasil s žádostí zástupce.
Pošlou vás do Arkhamova ústavu na pozorování.
Ne.
Cože? Ne. To nedává smysl.
Budete až do soudu v jejich péči.
- A to bude kdy? - Za šest měsíců.
- Panebože. Ne. - Mrzí mě to.
Já tam nepůjdu.
Nepůjdu tam.
Nemůžete to zastavit?
- Jste moje právnička, sakra. - Mrzí mě to.
Nechám vás o samotě.
On mě trestá. Za jeho činy.
- To nevíš. - Alberto! Probuď se! Děláš si srandu?
On ty ženy uškrtil.
Uškrtil i tu reportérku a pověsil ji, aby to hodil na mě.
Udělal to i mámě.
Je to pravda a já to nedám. Na takovým místě nepřežiju.
Umřu tam.
Umřu tam, a on to ví. On to ví, a proto to dělá.
Přestaň.
Je to jen půl roku. Půl roku zvládneš.
A pak bude soud a půjdeš na svobodu.
- Zvládneš to, slib mi to. - Je čas.
To jako hned?
Poslouchej, jsi Falconeová.
- Ty to zvládneš. Vím, že jo. - Ne. Zastavte to.
- Prosím, stůjte. - Sofie.
- Prosím. - Bude to v pořádku.
- Alberto. - Nenech ho vyhrát!
Prosím. Alberto!
ARKHAMOVA NEMOCNICE NÁPRAVNÉ ODDĚLENÍ
Falconeová, Sofia. Jsem dr. Ventris, hlavní psychiatr.
Příštích šest měsíců se o vás budu starat.
Můj spolupracovník, dr. Julian Rush.
Provede vaše psychologické vyšetření.
Soud nařídil povinnou izolaci, takže žádné návštěvy ani jiný kontakt.
- Cože? - Je důležité,
- abychom vás nerušeně pozorovali. - Ne!
Ne, počkejte! Zadržte. Došlo tu k omylu.
Já vím... prosím...
Vím, že to lidi říkají pořád, ale je to pravda. Jsem nevinná. Prosím.
Chápu, že je to obtížná změna.
Půjdeme?
Za mnou.
Odpočiňte si.
Ahoj.
Haló.
Tady nahoře.
Zhasínáme.
Ty jsi Hangman, že jo? Viděla jsem tě v telce.
Jmenuju se Magpie. Jako straka.
Margaret ne. Macecha mi říkala Margaret
a nedala si to vymluvit.
Je v pořádku se bát. Taky jsem se zprvu bála,
ale dá se to. Na zvuky si zvykneš.
- Za půl roku mě pustí. - To je vzrůšo!
U soudu budeš mít určitě spoustu paparazzi.
O tom mým nikdo nepsal.
Je fajn bejt známá? Vsadím se, že jo!
Hangmane? Hangmane?
Hangmane.
Koukejte na tu novou.
Hangmane!
- Hangmane. - Ahoj, krásko.
Hangmane!
Hangmane. Hangmane.
- To jsem já, Magpie. Držím ti místo. - Hangmane!
Doktor V. říká, že si mám najít přátele.
Občas s tím mívám problém, ale dělám pokroky.
Bonbónky.
Co je to?
Ty dostaneš, jen když jsi hodná.
A já...
Neměla by být spoutaná?
- Hej. Magpie. Hej. - Vidíš to taky?
Barvičky. A jak se lesknou.
Haló, ona není... není spoutaná.
Zabilas ty holky.
Holky. Holky. Holky.
- Nikoho jsem nezabila. - Lhářko.
Je to lhářka, lhářka, lhářka!
Jak se cítíte? Prý jste měla incident v jídelně.
Ženská ze mě vymlátila duši, zatímco všichni přihlíželi.
Takže jo, malý incident.
Mrzí mě, co se stalo.
Proč nebyla spoutaná?
To nevím. Prověřují to.
Pustil ji někdo schválně?
Vy věříte, že to byl plánovaný útok?
Vím, co děláte.
Co?
Překrucujete moje slova, abych zněla paranoidně,
ale vy jste tam nebyl. Někdo ji musel pustit.
Vidím, že jste chodila na terapie k dr. Shawovi.
Když vám zemřela matka.
Smrt rodiče je traumatická událost
a není neobvyklé přeměnit žal ve vztek nebo násilí.
Neobvyklé není ani být prostě smutná.
Že?
Já ty ženy nezabila. Něco takového bych nikdy neudělala.
Jsem tu, protože mě můj otec chce umlčet
a moje rodina ho poslouchá.
Tvrdíte, že na vás otec svedl vraždu?
Nevěříte mi.
To jsem neřekl.
Poznám to.
Nevím, jak vás mám přesvědčit, když jste si na mě už udělal názor.
Jsem tu, abych vám pomohl.
Žádný jiný motiv nemám.
Pohni.
Naser si, mrcho, mrcho, mrcho.
Pojď sem, ať ti servu ten ksicht, ksicht, ksicht.
Tak pojď. Zkus to. Zkus. Zkus.
Chcete, abych jí ublížila? A proč? Jako důkaz, že jsem zabiják?
- Tak to je? - Zabilas je! Řekni to.
Řekni. Řekni.
Byl to můj otec. Vy pro něj děláte.
Skoncuj to.
- Počkej. - Skoncuj to.
Skoncuj to.
Skoncuj! Skoncuj! Skoncuj!
Co to děláte?
Ne. Co je to?
- Připraveno. - To nemůžete. Nic jsem neudělala.
To není trest. Jste rozrušená. Zmatená. Zase budete sama sebou.
- Počkejte. - Otevřít.
- Ne! Nechci! - Otevřít!
Hangmane.
Jsi v pořádku?
Co?
Proč to děláte? Jsem nevinná. Nevinná.
Ale ne.
Nikoho jsem nezabila.
Dost! Dost. Prosím!
Co když říká pravdu?
Opatrně, doktore.
Mami?
Sofie. Máte návštěvu.
Dovnitř.
- Alberto. - Sofie.
- Co?
Kurva. Moc mě to mrzí.
Žádnej soud nebude. Nikdo tvůj případ nechce řešit.
Doktor tvrdí, že nejsi způsobilá přijít.
Dr. Rush? To by neudělal.
Byl to ředitel Arkhamu. Chlap jménem Ventris.
Napsal zprávu, a soudce souhlasil. Je hotovo.
Ale to...
To není... Odseděla jsem si půl roku.
Zasloužím si soud.
Mám svoje práva. Jde o můj život.
Podáme odvolání nebo požádáme o novej posudek.
Řekni mi, co mám dělat, a já to udělám.
- Je konec. - Ne.
Sofie.
Sofie. To ne. Prosím.
Vím, že je to na hovno, ale musíš bojovat.
Já to nevzdám.
Přísahám Bohu, že tě dostanu ven.
Sofie.
Sofie!
Sofie.
Nevěděl jsem, že tu zprávu napíše Ventris.
Zkusil jsem ho zastavit.
Omlouvám se.
Jak to šlo?
Špatně.
Aspoň teď zůstaneme kámošky.
Nejlepší.
Můžu ti ukázat zahradu. Nejsou tam rostlinky. Je to spíš dvůr.
Vždycky vyhlížím ptáčky, ale žádné nevidím.
Teď ti dají bonbónky.
Cože?
Už nemusíš lhát doktoru V.
Pověz mu pravdu. Teď ti je dá.
Děláš pro něj?
Donášela jsi na mě?
Ne.
Proto ti dává drogy? Abys ze mě něco vytáhla?
Hlupáčku, jsem tvoje kámoška!
Užijeme si tolik legrace. Budeme slavit svátky a narozeniny.
Moje jsou v únoru, takže jsem Vodnář.
Počkej.
Povídám, že jsem kurva nevinná!
Sofie.
Díkybohu, že ti nic není.
Dobře, že jsi mě zavolala.
Ne tak rychle.
Donesu ti něco k jídlu.
Pokud se chceš umýt,
v koupelně nahoře máš ručník a čisté oblečení.
Snídaně je skoro hotová.
Jak se cítíš?
Jako blbec.
Věřila jsem mu, i když mi můj instinkt říkal opak.
Měla jsem ho zabít, když byla šance.
- Sofie. - Ani nevím, kde teď Oz je.
Nemám spojence, peníze,
a když nebudu zítra v letadle na Sicílii, strýček Luca mě...
No...
Možná bys měla letět.
Ne kvůli rodině, ale kvůli sobě. Jsi venku z Arkhamu sotva pár týdnů.
Zasloužíš si nový začátek. Šanci zahojit duši.
Proč to děláš?
Co chceš?
Pomoct ti.
A cítit se líp. Méně provinile za to, co se ti stalo.
Odešels.
- Opustils mě. - Protože jsem musel a mohl.
Ty jsi tu možnost neměla, ale teď jsem tady.
Nemusíš nic předstírat.
Chybí ti práce v Arkhamu, že?
Zažila jsi dlouhou noc.
Měl jsi vše v rukou.
Léčení.
- Rehabilitování. - Pomohl jsem Albertovi dostat tě ven.
A teď tu stojím ve tvých šatech.
Nezapomněla jsem, víš?
Jak ses na mě díval.
Tak zvědavě.
Jaký to byl pocit sledovat, jak člověk pomalu šílí?
A teď se za trest otupuješ.
To je absurdní.
Otec mi řekl, že jsem nemocná.
A dr. Ventris.
A doktor po něm.
A pak doktor po něm.
Celých deset let mi muži lhali
a pak se vrátím domů a je to stejné.
Prý jsem rozbitá.
Nejsem rozbitá.
Já nejsem ta nemocná.
A ty taky ne.
To svět je.
Máš pravdu, zasloužím si nový začátek.
- Nechtěls podat sýr? - Ano, chtěl jsem sýr.
Nebo víš co? Už ho nechci. Sýr si nech.
Co tu sakra děláš?
Podporuju strýčka Lucu. Jako ty. Podej mi knedlíčky.
Chtěl bych vám všem vyjádřit vděk.
Situace je vypjatá
a kéž bychom se scházeli za jiných okolností,
ale naše rodina přečkala už spoustu bouří
a jen ji to posílilo.
- Gio. - Zde, tenhle dům, my.
Jeden druhému jsme útočištěm.
Najděme útěchu v oslavě i během naší nejčernější hodiny.
Můj bratr říkával, že pravá síla...
Promiň, proslovy mi nikdy nešly, ale chci říct pár slov.
Nevadí, strýčku Luco?
Vás tu ale je.
Naposledy jsme se takhle sešli na otcovy narozeniny před 10 lety.
Jistě si ten večer pamatujete.
Já tedy ano.
- Půjdeme do postýlky. - Taťka říkal, že bude dort.
Sedni si, Carlo.
Běž se převléct do pyžámka, Gio.
Jak jistě víte,
na dekádu mě zavřeli do Arkhamu
a obvinili z vraždy sedmi žen:
Summer Gleesonové, Taylor Montgomeryové,
Yolandy Jonesové, Nancy Hoffmanové,
Susanny Weakleyové, Devri Blakeové,
a Tricie Beckerové.
Sluší se říct jejich jména.
Na oběti se rychle zapomíná, že ano?
Naše příběhy se nevypráví.
Dobře. Tak jo. To už asi...
Ano?
Měla jsem dost času přemýšlet
a musím říct...
že mě upřímně překvapilo,
kolik z vás napsalo dopis soudci, že jsem duševně chorá.
Jako moje matka.
I když soudce přesvědčit nepotřeboval. O to se otec postaral.
I tak. Věřila jsem vám.
Měla vás ráda,
a přesto se ani jeden z vás nepokusil mi pomoct.
Krom mého bratra. Muže, kterého jste přiletěli oplakat.
Ze všeho nejvíc mě ale štve, že já byla na rozdíl od vás všech...
nevinná.
Vždyť...
Prokristapána, i Miloš zabil víc lidí.
Sofie!
Vím, že se těšíte, až odejdu.
Nikdo to neskrývá.
Doufala jsem, že věci budou jinak,
ale chápu.
Do téhle rodiny už se nehodím,
takže zítra začnu nový život.
Poprvé chovám naději.
Na nové začátky!
Cent'anni.
Těšíš se na dort?
Schovala jsem ti růžek.
Je celý čokoládový, se spoustou polevy.
Musíme si ho ale sníst ve skleníku.
Nepovíme to mamince?
Ne, nechceme ji probudit. Bude to naše malé tajemství.
Dáš si ještě?
Měla bych jít spát.
Víš, s mým bráškou jsme tu spávali, když jsme byli malí.
Zachumlali jsme se do dek
a představovali si, že jsme v džungli.
Nechceš tu dnes přespat? Bude to legrace.
Maminka mi zakázala se s tebou bavit. Prý jsi dělala zlé věci.
Má pravdu.
Dělala jsem zlé věci.
Proč?
No, můj tatínek mě zavřel do žaláře se spoustou děsivých příšer
a já musela bojovat o život.
- Taky mě tam zavřou? - Ne. Toho se nemusíš bát.
Postarám se, abys s žádnými příšerami nemusela bojovat. Ano?
A teď už spi.
Spinkej dál. Hned se vrátím.
Obleč si kalhoty, Johnny.
Čeká nás rozhovor.
Překlad: Jan Váňa