Viss būs labi.
Viņš man nomauks ādu.
Teicu, būs labi.
Es iešu pēc siksnas.
Nē, tu ne.
Es.
Ej uz istabu, paliec tur.
OSTINA, TEKSASA 1983. GADS
Pēc pusstundas man jābūt patruļā. Runā ātri.
Kas bija?
Tu zini, kas bija.
Jā, bet gribu dzirdēt no tevis.
Es pirku kāsi no viena džeka.
Viņš centās apšņākt, mēs sakāvāmies.
Vai tā tas bija?
- Labi. - Stāstu, kā bija.
Nē, nestāsti vis.
Man šķiet, tas bija Tomijs, ne tu.
Tu gāji garām, redzēji
un sāki kauties.
Tomijs to...
Es runāju ar to džeku, Džoel.
Un policistiem, kurus izsauca. Neesmu stulbs!
Ja jūs nebūtu mani dēli, abi atrastos aiz restēm.
Tu viņu nepērsi.
Vai esmu stāstījis, kā nospēru šokolādi?
Man bija desmit.
Vectēvs uzzināja, lika aiznest atpakaļ un atvainoties.
Tad braucām mājās.
Un, pirms izkāpu no vāģa, viņš...
Salauza man žokli.
Visur bija asinis.
Vecmamma domāja - esmu beigts.
Divus mēnešus mana mute bija aizskrūvēta.
Visi zināja, kāpēc.
Tik pazemojoši.
Ja zini, kā tas ir, kāpēc dari?
Ne tāpēc es tev to stāstu.
Jā, esmu sitis tevi...
un arī Tomiju.
Bet nekad tā.
Pat ne tuvu.
Varbūt es aizrāvos. Es...
Es nezinu.
Bet man sanāk drusku labāk nekā tēvam.
Un, kad būs tava kārta...
cerams tev sanāks labāk nekā man.
Ā, jauniņais.
Esmu te divus mēnešus, Set.
Tieši tā.
Atnesi kaut ko?
Sasodīts!
Mani mazbērni būs sajūsmā.
Kur tos atradi?
Vecajās mājās, kas pie Hobekas.
Es jau tās pārmeklēju.
Es zināju, kur meklēt. Esmu kontrabandists, bet tu...
Ne vienmēr biju tāds.
Es biju kruķis.
Reiz Milvoki.
Tā, noruna ir spēkā.
Mēs varam dabūt, ko gribēji... piektdien.
Nē, man to vajag rīt.
Vaniļas vai šokolādes? Saki vaniļas - vieglāk.
Vaniļas.
Un man vajag vēl ko.
Atslābsti, tev tā ir daudz.
Džoel!
Kas notika?
No kurienes tu?
- Viņu sazāļoja. Būs labi. Nāc. - Sazāļoja?
Nē, nē, lai paliek. Neaiztiec.
Tomij, kas notika?
Viņa palīdzēja virtuvē un apdedzinājās.
Bet kā?
Piegrūdu pie karsta katla.
Tu to tīšām?
Likās, lai iet, un tad es to izdarīju.
Ko? Kāpēc?
Neviens neredzēja. Es biju viena.
Kad atrāvu, viss bija sarkans, čūlains un pretīgs.
Un vēl oda! Pēc cūkas.
- Kurš to pieļāva? - Kā to saprast?
Kurš nojauta? Es ēdu pusdienas.
- Au, kā sāp! - Labi.
Mieru, mazā. Mieru, mieru.
Dakteris aizskrēja uz klīniku. Ielaidīs vēl vienu šprici.
Elij.
Es tikai gribēju nēsāt īsas piedurknes.
Piedod.
Man tiešām žēl.
Kuš, tas nekas.
Tas nekas. Viss labi.
GRUPA A-HA
Neaptēstais Sets...
Čau!
Čau.
"Sveicu 15. dzimšanas dienā, Elej."
Cerams, Sets cep labāk nekā raksta.
Tā ir.
Tiešām laba.
Labi.
Paliec turpat. Man ir vēl kaut kas.
Aizver acis!
Turi ciet!
Tagad pagriezies.
Un... atver.
- Kas tas ir? - Daži to sauc par ģitāru.
Iedvesmai aizņēmos vienu tavu zīmējumu.
Vajadzēja drusku atjaunot.
Slieksnītis ir no kaula.
Korpusu pārlakoju. Iegrebšanai izmantoju Dremela frēzi...
Nu, tas ir tāds urbis.
Bet var arī zāģēt, atkarīgs no uzgaļa.
Vispār tāds daudzpusīgs rīks.
Nu ja,
es tev solīju iemācīt, tāpēc...
Nu, ja gribi, lai pamācu.
Es gribu dzirdēt.
- Man to spēlēt? - Un dziedāt.
Nē. Nē, nē.
Nē, es nedziedu.
Man tak ir dzimene!
Rādi, ko māki.
Velns.
Nu... Nebija sūdīgi.
Es saprotu.
To roku.
Es saprotu.
Daudz laimes, mazā.
PĒC GADA
- Vai loks un bultas? - Nē.
- Ūdenspistole? - Nē.
- Varbūt... dinozaurs? - Neuzminēsi.
Paga, paga.
Tas ir kaķēnu sviediens?
Sviediens?
Domā - metiens?
Kaķēnu metiens?
- Tiešām? - Tiešām.
- Un - nē. - Velns.
Vai kabriolets?
Ko, ellē, tu ar to iesāksi?
Braukšu.
Ejam pāri.
Kā tu zini, kur mēs esam?
Atradu to patruļā.
Zini, Džesijam bija 16, kad viņš sāka iet patruļā.
- Patiešām? - Nepārproti,
man patīk marinēt dārzeņus un šķūrēt aitu mēslus.
Tikai saku, ka ārā būtu noderīgāka.
Gan tiksi uz patruļām.
Izbaudi, kamēr esi bērns.
Pagaidām bērnība man bijusi sajūsmas pilna.
Tev ir 16 knapi četras stundas.
Tevi nekur nesūtīs bez apmācības.
Tev vajag to, ko sauc par pacietību.
Ja tu ļautu, Džesijs mani mācītu.
Vai starp jums abiem kaut kas ir?
Ko, lūdzu?
Daudz laika esat kopā.
Tas smieklīgi?
Redzu, kā uz viņu skaties.
Man uz tādām lietām ir acs.
Nez vai tev tā ir.
Labi, nav mana daļa.
Vai kāds tev ir stāstījis par bitēm un putniem?
Par daiktiem un makstīm?
Jēziņ!
Zini, ko? Apsolu
nepalikt stāvoklī, ja ļausi man trenēties.
- Labi? - Raudzīšu, ko varu.
Labi, cik mums vēl tālu?
Esam klāt.
Ak dieniņ!
Tas ir dinozaurs! Džoel!
Patīk?
Jā. Patīk.
Elij.
Elij!
Ak Dievs!
Uzmanies!
Esmu uz viena sasodīta dinozaura!
- Džoel! Tur ir muzejs. - Jā, zinu!
Ja nenovelsies no tā zemē, es tevi turp aizvedīšu.
Te ir superīgi.
Tu jau sen zini par šo vietu?
Mazliet.
Bet tu klusēji?
Taupīju īpašai dienai.
Redzi? Pacietība.
Ā, jā, ir dzirdēts.
Strādā?
Laikam kāds būs ieeļļojis.
PASTAIGA PA ZVAIGZNĀJU
Iedomājies, kā būtu tur?
- Vai tu gribētu? - Ko gribētu?
Lidot kosmosā.
Tā ir īsta?
Īsta.
Uzlidoja un nolaidās.
Apollo 15, 1971. gads.
Nu, atver to.
Sanāca.
Lai lidotu kosmosā,
vajag ķiveri.
Izvēlies.
Pēc kā tā ož?
Pēc kosmosa, putekļiem.
Labi. Esi gatava.
Aiziet!
Viņi sēdēja tieši te.
Daudz laimes, mazā.
- Kas tas ir? - Kaut kas...
ko bija baigi grūti dabūt.
Uzliec.
Aizver acis.
Būs tā vērts.
Atlikušas 30 sekundes.
Astronauti ziņo, ka jūtas lieliski.
25 sekundes.
Atlikušas 20 sekundes.
15 sekundes. Viss jūsu rokās.
Divpadsmit, vienpadsmit, desmit, deviņi.
Uzsākta aizdedze.
Pieci, četri, trīs, divi, viens...
Starts.
Darbojas visi dzinēji.
Pacelšanās. Ir notikusi pacelšanās.
Šobrīd ir plkst. 01.30.
Apollo 11 ir pacēlies.
Man izdevās?
Tu mani āzē?
Tas bija jauki.
- Derētu tā biežāk. - Aha. Jā.
Viss labi?
Jā.
PĒC GADA
SVEICU 17. DZIMŠANAS DIENĀ, ELIJ
Velns.
Džoel, kas, pie velna?
Jā, kas, pie velna?
- Tinies prom. - Nē, pagaidi.
Ko... Ko tu te dari? Tev bija jābūt patruļā.
Pārnācu agrāk...
lai tevi pārsteigtu dzimenē.
Jā.
17. dzimšanas dienā.
Man ir 19 gadi, tāpēc...
Man jāiet.
Kas tas ir?
Velns...
Tas vēl nav pabeigts. Kad aizpildīšu...
- Ej! - Jā.
Visi tīņu sūdi uzreiz, ja?
Narkotikas, tetovējumi, sekss?
Eksperimenti ar skuķiem?
Seksa nebija. Un tas nebija mēsla eksperiments.
Tu nesaproti, ko runā.
Parunāsim vēlāk, kad būsi skaidrā.
- Ko tu te dari? - Dzīvošu garāžā.
Ne velna! Elij, izbeidz.
Ir nakts vidus. Gāž kā no spaiņa.
Liec to gultā.
Garāžā nav apkures, ūdens.
- Tur nevar dzīvot. - Jā, labi!
Gribi, lai par to runājam? Jauki!
Tev tas var nepatikt, bet šī ir mana māja.
Nav vis.
Tev tā nepieder. Viņi tev to iedeva.
Piedod, mums.
Tev nav nekā.
Klau, piedod, ka uztaisīju tetovējumu, pīpēju zāli un salaidu ar meiteni.
Tikai tā nebija.
Varbūt...
Varbūt tev vajag pašai savu kaktu.
Dod man dažas dienas, es tur visu sakārtošu.
Labi.
Aiziet.
- Paldies. - Lūdzu.
Vai varu?
- Tas sāpēja? - Jā.
Bet labā veidā.
Vispār nav slikti.
Labāks par to, kuru uztaisīju tev uz ģitāras.
Neesmu jautājis, bet kāpēc naktstauriņi?
Nu, tāpat.
Es lasīju grāmatā par sapņiem un pārējo.
Tie ir kā simbols.
Skaidrs.
Kā mainies...
audz un tā tālāk?
Jau vēls.
Jā.
Labunakt.
Atā.
Čau!
Jūs pētāt sapņus un pārējo, ja?
Vai man te ir daktera plāksnīte kā Lūsijai no draņķa komiksa?
Jā, daži ārsti pēta sapņus.
Pārsvarā dumjie.
Naktstauriņš...
tas nozīmē mainies un audz?
Nē, tas būtu tauriņš.
Un kas ir naktstauriņš?
Nāve.
Ja tici tiem murgiem.
Kas?
tev ir dižāks dzīves mērķis
PĒC DIVIEM GADIEM
Labi, es te domāju
jeb prātoju.
Nē, kādu laiku domāju
par Soltleiksitiju.
Es tikai gribu saprast.
Tāpēc uzrakstīju jautājumus,
labi?
Labi...
Pirmais. Ja Fireflies mūs pamanīja pusotru kilometru no slimnīcas,
kā reideru grupai izdevās viņus pārsteigt?
Otrais. Ja reideri nogalināja tos kareivjus un Marlēnu
un ja tev mani bija jānes, kā tad mēs aizbēgām?
Trešais. Ja ir desmitiem imūnu cilvēku,
kāpēc neviens nav dzirdējis...
Elij?
Nāku.
O! Jau gatava?
Domāju, ka būs jāmodina.
Nē, slikti gulēju.
Ā, vai zini? Tev sanāks dzimenītes dāvana.
Tev ir 19, tu biji pacietīga.
Es viņiem pateicu, ka ļauju.
- Ko tad? - Doties patruļā.
- Paķeršu jaku. - Un stroķi.
Kāds ir nogalināto rekords uz treniņu takas?
Nulle. Tā ir drošākā taka, kāda ir.
Jāsāk palēnām.
Forši. Daudz laimes man!
Ņem binokli.
Kāpēc? Nekā nav.
Zinu, bet iemaņas ir jāapgūst.
Tāpēc iztēlojies, ja?
Tādi noteikumi.
Paliec ar partneri, novēro apkārtni,
esi gatava uz visu.
- Velns! - Kas?
Maza vāvere drāž lielu vāveri.
Par to būtu jāziņo.
Labi, novērošanu izlaidīsim.
Bet te ir jauki, ne?
Atgādina vecos laikus - mēs abi mežā.
Zinu, pašlaik tev ir grūti,
bet būtu feini to darīt biežāk.
Pabūt kopā.
Jā.
- Viss labi? - Jā.
Tu izskaties...
- Nē, tikai... - Kaut kas nomāc?
- Nē, nekas. - Kečkrīka, šeit Džeksona. Atbildi.
Kečkrīka klausās.
Inficētie pie Pineklas.
Jūdžīnam un Edamam vajag palīdzību. Jūs esat vistuvāk.
Būšu pēc desmit minūtēm. Lai turas!
- Atgriezies Džeksonā. - Nē!
Tur nav droši. Jāj atpakaļ.
Neesmu sūda sīkais, Džoel.
Bet tava partnere. Mēs esam kopā.
Kāpsim lejā. Būs ātrāk nekā pa taku.
Atceries, ko tev mācīju?
Es piesedzu tevi, tu - mani.
Ejam.
Velns, Jūdžīn!
Elij!
Tu tīrs?
Nē. Nē.
- Te ir vēl? - Džoel.
Vai te ir vēl?
Izņemot mani?
Nē.
Labi, labi.
Lūdzu, šķiet, man ir vēl stunda.
Tāpēc mēs varētu tā... Mēs atgrieztos pie vārtiem.
Viņi izlaistu Geilu,
protams, drošā attālumā.
Un mēs... atvadītos.
Mēs to nevaram.
Jā! Jā, mēs varam.
Varam gan.
Tev tukšs.
Nē.
Džoel, man jāatgriežas. Man viņa jāredz.
Ir lietas, kas man jāpasaka.
Lietas...
Tu to nesaproti.
Saprotu,
bet ir noteikumi. Mēs nevaram.
Paga.
Izstiep roku.
Ko?
Izstiep roku.
Tagad lēnām skaiti no viens līdz desmit.
Viens, divi, trīs, četri, pieci,
seši, septiņi, astoņi, deviņi, desmit.
Viņam ir laiks.
Mēs viņu sasiesim un aizvedīsim.
Džoel, ļauj viņam satikt sūda sievu.
Lūdzu!
Ej pēc zirgiem. Nāc pa taku.
Mēs iesim pretī, pusceļā satiksimies.
Apsolu.
Aiziet. Trīs metri.
Paldies!
Zini, tas saldē.
Tas kordiceps.
Es to negaidīju.
Kurp nu?
Taisni.
Cik skaisti.
Lūdzu, negriezies atpakaļ.
Nē.
Tu nevari...
Nevari man to nodarīt!
Džoel!
Ja vēlies viņai ko sacīt, es to nodošu.
Kā pēdējos vārdus!
Nē, nē, man jādzird... viņas pēdējie vārdi
man!
Es mirstu...
Man ir bail, es...
Es negribu ainavu...
bet Geilu.
Man jāredz viņas seja.
Lūdzu, lai tas ir pēdējais, ko redzu.
Ja kādu mīli,
tu vienmēr viņu redzi.
Es viņu redzu.
Piedod.
Paziņošu pa rāciju, lai viņi zina.
Kad būsim galā...
izstāstīšu Geilai, kas viņai jāzina. Neko vairāk.
Tā būs pareizi.
Elij...
Man nebija izvēles.
Kad viņu atradām, viņš bija sakosts.
Un...
Viņš lūdza pateikt, ka mīl tevi.
Un... viņš gribēja no tevis atvadīties,
bet nevēlējās tevi apdraudēt.
Viņš nebaidījās.
Viņš...
Viņš bija drosmīgs.
Viņš pats to izdarīja.
Tā nemaz nebija.
Viņš lūdzās tevi satikt.
Laiks vēl bija.
Džoels solīja viņu aizvest.
Viņš apsolīja mums abiem.
Un tad Džoels viņam iešāva galvā.
Ej prom, lūdzu.
Lūdzu, atkāpies no manis.
Tu solīji.
Nē!
PĒC DEVIŅIEM MĒNEŠIEM
LAIMĪGU JAUNO 2029. GADU!
Bija labi, ja?
Tā.
Viņš lūst nost. Nolikšu gulēt.
- Nokavēsi pusnakti. - Atnākšu pēc tam.
Pietaupi man kaut ko.
- Atvadies no tēvoča Īgņas. - Atā, tēvoci Īgņa.
Atā, mazais.
Tiksimies jaungadā.
Jā, jaungadā.
Viss labi?
Jā, ir labi.
Tas, ka tevi nosaucu par bēgli,
sanāca drusku nepateicīgi.
- Nē, viss labi. - Es esmu pateicīga.
Tu mums daudz nozīmē - mums visiem. Īpaši man un Tomijam.
Es cenšos sacīt... Tēvocis Īgņa ir ģimene.
Bet ģimenē palīdz cits citam,
kad to vajag.
Ei! Te ir arī bērni.
Piedod.
Piedod!
Jūs esat baznīcā. Šļaukas!
- Ko tu tur teici? - Elij, nē. Elij, nē!
Vācies prom no šejienes!
Set. Iesim...
Iesim pastaigāt.
Nāc. Ejam.
Viss labi?
Kas tev vainas?
Man nevajag tavu stulbo balstu.
Skaidrs.
Ko tu dzer?
Kafiju.
Kur tu ņēmi?
No tiem, kuri te bija pagājušonedēļ.
Drusku kauns par to, pret ko to iemainīju,
bet nav slikta.
Es visu kontrolēju ar Setu.
Jā, zinu.
Un es vairs negribu dzirdēt, ka mani noņem no patruļas.
Labi.
Nu, Dina...
Nu viņa ir tava draudzene?
Nē. Nē, tas...
Tas bija viens skūpsts. Neko nenozīmēja.
Nezinu, kāpēc viņa tā.
Bet...
tev viņa patīk?
Esmu stulba.
Klau, es nezinu, ko vēlas Dina, bet...
viņai būtu paveicies.
Tu esi tāds dirsa!
Tu man meloji.
Skatījies man acīs un meloji
ar to pašu ģīmi,
šo pašu izteiksmi.
Bet, šķiet, es jau zināju.
Vienmēr zināju.
Tāpēc es došu pēdējo iespēju.
Izstāsti, kas notika ar Fireflies.
Ja atkal samelosi, būs viss.
Tur bija citi imūnie?
Tur bija reideri?
Viņi varēja iegūt zāles?
Vai tu...?
Un Marlēna?
Zāļu iegūšana...
tevi nonāvētu.
Tad man bija lemts mirt!
Tāds bija mans mērķis!
Manai sūda dzīvei būtu jēga, bet tu to atņēmi.
Tu to atņēmi visiem...
Jā.
Un es par to samaksāšu...
jo tu no manis novērsīsies.
Bet, ja nez kā man tiktu dota otra iespēja...
es to izdarītu atkal.
Jo tu esi egoists!
Jo es mīlu tevi.
Mīlu tā...
kā tev to nesaprast.
Varbūt nekad nesapratīsi.
Bet, ja tāda diena pienāks...
ja tev pašai būs bērni...
Tad es...
ceru, ka tev sanāks labāk nekā man.
Nez vai es spēšu tev to piedot.
Bet es gribētu mēģināt.
Tulkoja: Baiba Veidere Subtitri: Mārtiņš Grīnbergs