STUBIŠTE PRISTUP PODRUMU
LJESTVICA BOLI
VAŽNE SU NAM VAŠE UDOBNOST I SIGURNOST. MOLIMO OPRATI RUKE.
PARK
Vaši su vam vojnici odani.
Mislim da se boje da ćemo vas smaknuti.
Da me namjeravate smaknuti, došao bi Isaac.
Pucaju u blizini granice između nas i Ožiljaka.
Mogli bi prekršiti primirje. On sada to rješava.
Ako opet dođe do rata, trebat ćemo sve vojnike.
Zato ga zanima zašto ste navodno ubili vlastite ljude.
Uključujući Leona.
Leona.
Isuse.
Što se dogodilo?
- Moja je jedinica trebala... - Osigurati bolnicu.
Znam. Ja sam izdala naredbu, Elise. Što se dogodilo?
Očistili smo sve od prizemlja do šestog kata.
Tu i tamo koji zaraženi. Ništa prezahtjevno.
Ostao je samo podrum.
B1, B2, B3.
Očekivali smo najgore.
Vole takvo okruženje, a i starješine kažu da su onamo
odvodili prve pacijente zaražene kordicepsom 2003.
A imali smo i problem s pristupom.
Stubište je ovdje,
ovdje i ovdje bilo urušeno.
Sva su dizala zapela tik ispod prizemlja.
Jedini ulaz i izlaz iz podruma je ovdje.
Ovo stubište.
Jučer sam onamo poslala postrojbu. Dolje u B1.
- I? - Ništa.
Na cijelom katu nije bilo ni štakora.
Danas u B2. Nadala sam se istome.
Poslala sam još jednu postrojbu i stavila Leona na čelo jer...
on mi je najbolji.
Za nekoliko se minuta javio.
Kordicepsa je bilo po zidovima, na podu.
Bile su visoke šanse da će pronaći zaražene, zato su i bili ondje.
Rekla sam im da nastave.
Za pet minuta se opet javio.
Ovog je puta...
pokušavao doći do daha.
Jedva je govorio.
Mislila sam
da su ga možda ugrizli.
Pitala sam jesu li ga ugrizli. Rekao je...
Rekao je: „U zraku je.”
Rekao je: „U zraku je.
Zatvori nas.”
Nije ušlo u ventilaciju
jer bismo odavno bili zaraženi.
Okupila sam drugi tim i zaključali smo jedina vrata do B2
i zaključali smo jedina vrata do B1.
Kao što je Leon rekao.
Zatvorili smo ih.
Ništa drugo nije izašlo?
Nitko se nije razbolio?
U redu.
Ne možemo si priuštiti gubitak bolnice.
Izvijestit ću samo one koji moraju znati, nikog drugog.
Što se mene tiče, narednice Park,
situaciju ste riješili trajno i junački.
Dužnici smo vam.
Žao mi je zbog vašeg sina.
SEATTLE DRUGI DAN
Idemo sjeverno do križanja 13. i Bradford. Udaljeni smo kilometar i pol.
Kilometar i pol. Prijem.
Treća jedinica.
Ta-da!
- Što? - Svjetla.
Dobro.
Imaju golemi generator dolje. Prirodni plin, mala.
- Jesi li pronašla put? - Još malo.
Ali pronaći ćeš nam siguran put do bolnice, zar ne?
Mogu li pomoći?
Ne.
Zašto? Jer sam glupa?
Ne bih odabrala tu riječ.
Ma daj? Nego koju?
Ne-školski tip.
Jebi se, išla sam u školu. Daj da pomognem.
Trianguliram.
- Znaš li kako se to radi? - Da.
S trokutima.
Dosta standardno.
Uzmem smjer kretanja njihovih trupa i triangulacijom pronađem baze.
Kutove sam procijenila.
Da imamo kutomjer, bila bih mnogo preciznija.
Zapravo sam ponijela kutomjer.
- Jesi? - Ne.
Ne znam što je to. Mrzim matematiku.
Ostavit ću te na miru i istražiti ostatak zgrade
jer si ti jebeno pametna i pronaći ćeš rješenje.
Ellie?
Da?
Jesi li uspjela?
Mislim da jesam.
Dobro.
Idemo sigurnim putem zapadno do ove točke.
Pokazat ću ti.
Ophodnje idu na sjever i jug, ovako.
Dobro su raspoređene i nadziru čitavo područje.
Ali ovdje između je rupa.
Vidiš ovu dugu zgradu na ovoj karti?
- Da. - Presiječemo kroz nju i prošuljamo se.
- Što je ta duga zgrada? - Nemam pojma.
Udaljena je od stambenog dijela,
možda je kakvo skladište.
Malo je prevelika da je samo ignoriraju.
Zašto je ne obilaze?
Zaraženi.
Vjerojatno.
Ako uspijemo proći, izlazimo iza njihovih ophodnji.
Bolnica je možda 400 metara dalje.
Nora bi trebala biti na prvom katu, na kraju sjevernog krila.
Kako to znaš, jebote?
Stalno melju. Sve čujem.
Budale.
Usred jebenog rata oni samo tako odaju pozicije.
Da. Razmišljala sam malo o tome.
Ti ljudi protiv kojih se bore, „Ožiljci”?
Znamo da koriste luk i strijele.
Doimaju se poput kulta ili su samo jako religiozni.
- Jesi čula za Amiše? - Amiše? Ne.
Postojali su 2003.
Većinom u Pennsylvaniji,
ali su živjeli kao u 19. stoljeću.
Možda su Ožiljci takvi.
Bez struje i tehnologije.
Jer ovi šupci razgovaraju preko radija
kao da znaju da nitko ne sluša.
Nije ih zabrinuo izgubljeni voki-toki.
Dobro. Njihova nam samouvjerenost daje prednost.
Istina.
Ali ovo što radimo je nepromišljeno, pa smo natrag na nuli.
Da krenemo sada,
pao bi mrak prije no što bismo stigli do duge zgrade?
Hajdemo biti nepromišljene.
Sigurna si da možemo ovuda?
Ne vjeruješ mi?
Vjerujem tebi. Ne vjerujem Seattleu.
Ni ja. Ponašajmo se kao da je sve u redu
jer će mi inače opet pozliti od stresa.
Dobro, hajdemo ovako.
Koje ćeš ime odabrati?
Ako bude djevojčica, Ellie.
Ako bude dječak, Elijah.
- Zbilja? - Ne.
Zašto ne? Kul ime.
Koji vrag?
OSJETI NJEZINU LJUBAV OSJETI OVO, KUJO
O, Bože.
Ne bismo trebale biti ovdje. Nismo trebale doći.
Nisam te trebala dovući. Jebote, trudna si.
Što ja to radim?
Dina? Želiš li se vratiti?
Odvest ću te natrag. Ne moraš sa mnom.
Tako sam glupa.
Nikad me nisi pitala za prvu osobu koju sam ja ubila.
Dobro. Tko je to bio?
Kad sam bila mala, živjeli smo u kolibi u šumi sjeverno od Santa Fea.
Bilo je još obitelji uokolo,
ali većinom smo bili sami.
Bilo bi mi toliko dosadno s mamom i sestrom.
Preklinjala sam da me puste van.
Ali mama se bojala pustiti me van samu.
Jednog sam dana samo izašla.
S pištoljem. Tko bi me zajebavao?
Već znaš kako završava ova priča
jer više ne živim u kolibi sjeverno od Santa Fea,
a nemam ni mamu ni sestru.
Ali svi imamo sjebanu prošlost
i čuli smo svačije sjebane priče,
pa kako misliš da ova ide?
Ne znam. Razbojnici?
Samo jedan.
Zatim?
Došla si doma.
Bile su mrtve. On je otišao?
Blizu. Još je bio ondje.
Čula sam kako vrište.
Potrčala sam s pištoljem.
Ali s osam godina bila sam prespora.
Kad me čuo, okrenuo se i doimao se zatečeno.
Kad sam ga upucala, izgledao je još više zatečeno.
Jebote, žao mi je.
Nisam znala. Ja...
- Kako si dospjela u Jackson? - Nije važno.
Ovo je važno.
Što god da je Joel skrivio ovim ljudima da ono učine,
nije to zaslužio.
Pitam se, što da se nisam iskrala?
Što da mi je mamu i sestru prebio nasmrt preda mnom?
Što da me šupak natjerao da gledam?
Bi li bilo važno je li moja obitelj prvo naudila njegovoj?
Ne.
I da ga nisam ubila, da je pobjegao,
kunem ti se da bih ga zauvijek progonila.
Zauvijek.
Vratit ću se ako želiš.
I nastavit ću ako želiš.
Nema točnog odgovora.
Ako umreš, ja ću biti kriva.
Nećeš ti biti kriva.
Što želiš učiniti?
Nastaviti.
- Vidiš li nešto? - Ne. Idemo.
Požuri. Dolje.
Čuvaj mi leđa.
Barem nismo zapele.
Još dvije pozitivne stavke.
Reflektori su visoko jer pretražuju vanjski dio,
što znači da nas neće vidjeli unutra.
Dobro. A druga pozitivna stvar?
Vrata su otvorena, a ništa nas nije došlo ubiti.
- Još. - Odlično.
Možda.
Bacit ću pogled.
Da, odlična ideja,
ipak se ti ne možeš zaraziti.
Kako izgleda?
Ukleto, ali prazno.
Kao i mi.
Ne tvrdim da neće biti zaraženih unutra.
Zapravo, nema jebene šanse da je cijela zgrada prazna.
Ali logično je da neće biti horda, zar ne?
Nismo pod zemljom,
a Vukovi su odmah pored nas s vozilima i svjetlima.
Horda to ne bi ignorirala.
Dakle, možda koji zalutali i nekoliko klikera?
To možemo riješiti. Već jesmo, milijun puta.
Da, bit će dobro.
Ali pucamo samo ako nemamo druge, dobro?
Jer ako Vukovi čuju pucnjavu, poslat će cijelu vojsku.
- Dobro. - Ellie.
Molim?
Bude li gadno i budemo li morale birati između pucnjave i bijega,
bježimo.
Samo ako nema druge. Jasno.
Misliš da ću početi pucati što god se dogodilo?
Doslovno svaki put. Da.
Ne ljuti se.
Malo si luda i to je uzbudljivo.
To je jedan od razloga zbog kojih te volim. Ali želim preživjeti.
Voliš me?
- Ja... - Znam.
Ponovi mi plan još jednom.
Noževi ili bijeg.
Dobro, luđakinjo.
Idemo.
Zasad je dobro.
Čekaj.
Čuješ li nešto?
Ne.
Dakle, ovuda?
Da.
Ima mnogo prozora ovdje. Pripazimo.
Dobro.
Dina.
Što je to, jebote? Zašto se skriva?
Mislim da je pametan.
Kao ona iz supermarketa.
Da, ali ubila si je, dakle možemo ubiti ovoga?
Da, ubila sam je. Ali me prvo dohvatila.
- Jebote, ugrizla te? - Zar sam ti trebala reći?
Ti bi...
Slušaj. Ako je kao i ona,
bit će brz i šuljat će se.
Ali sad smo dvije na jednog.
Pokušat će napasti s boka, napadnimo mi prve s boka.
Razdvojimo se.
Jednu će slijediti,
a druga će ga napasti s leđa.
Može?
Može.
- Što ćemo? - Ne znam.
- Vratimo se istim putem. - Može.
Ako potrčimo, lovit će nas. Moram polako.
Vidiš onu ogradu? Privući ću ih koliko mogu.
Utrči i zablokiraj vrata.
Zablokiraj ih i ostani unutra.
Dina, mene mogu ugristi. I više puta. Tebe ne.
Poslušaj me.
Kreni!
- Jesu te ugrizli? - Molim? Ne.
Dobro je.
Gledala sam. Nisu je ugrizli.
Jesse, kunem se.
Moramo ići.
Nemojte stati. Nastavi.
- Vidimo ih! - Idemo!
Idu na zapad.
Ondje!
U park! Tamo ćemo im pobjeći!
Hajde!
Stanite. Tamo ne ulazimo.
Tri nepoznate osobe. Otjerali smo ih u park.
Naoružani su. Nisu Ožiljci.
Što to rade?
- Čekaju. - Ako pokušaju izaći, upucajte ih.
Ne ulaze u park.
Ma šališ se.
Odlično. Još zaraženih.
Možda. Ali ne možemo natrag tim putem.
Hajde.
Jesse.
Jesse!
- Molim? - Kako si nas pronašao?
Ostavile ste kartu u kazalištu.
Svaka čast za triangulaciju.
- Hvala. Dina je zaslužna. - Znao sam da nisi ti.
Kako si našao kazalište?
Misliš da želim jebeno razgovarati sada?
Došao si sam?
Ne. Ja i Tommy.
Razdvojili smo se u gradu da pokrijemo više terena.
- Ne mogu vjerovati da su vas poslali. - Nisu.
Ali poginule biste ovdje, pa smo se sljedeće večeri išuljali.
Dobro da jesmo.
- Dobro nam je išlo, sve dok... - Sve dok što?
Sve dok više nije.
Je li Tommy dobro?
Nadam se. Trebali smo se sastati ujutro.
Što sad?
Izađimo odavde, vratimo se u kazalište,
sklonimo se kroz noć, sastanimo s Tommyjem
i zatim svi idemo kući.
- Ne. - Ellie.
Koji je to vrag?
Hej. Idemo.
Ne, čekajte, molim vas! Molim vas, čekate!
Nisam kao ostali! Molim vas!
Ne, čekajte. Pridružit ću vam se!
Pridružit ću vam se.
- Prekasno, Vuče. - Ne, čekajte. Znam svašta.
Znam što Isaac planira. Mogu vam pomoći, mogu...
Ne zanimaju nas tvoje riječi.
Pokvarena duša poznaje samo laži. Tako je govorila proročica.
- Neka nas vodi. - Ne.
Ne.
Ne!
Molim vas. Ne!
Ne!
Ne.
Molim vas.
- Obavijen je grijehom. - Ne.
- Oslobodi ga da spozna ljubav. - Ne.
Ne. Molim vas. Ne.
Bože, ne.
Sad je slobodan.
Jebemti.
Odvući ću ih. Vodi je odavde.
Nađemo se u kazalištu. Kreni, jebote!
Nećeš pobjeći, Vuče.
Ona te vidi. Ona nas sve čuva!
Nije ovdje.
Neka nas ona vodi.
Dobro, razdvojite se. Nastavite.
BOLNICA LAKEHILL
Što se događa?
Nisam siguran. Provjeravam.
Hajde, Bonnie.
Valjda kakav glodavac.
Sve je čisto.
Gotovi smo.
Spusti to.
Ruke uvis. Okreni se.
Sjećaš me se?
Da. Sjećaš me se.
Što želiš?
Gdje je Abby?
- Ne znam. - Da, znaš.
Ako me upucaš, svi vojnici će dojuriti ovamo.
A ti ćeš biti mrtva.
Reci mi gdje je, pa te možda pustim.
- Mogli smo te ubiti. - Možda ste trebali.
Možda niste trebali ni dolaziti u Jackson, Nora.
Gdje je Abby?
Žao mi je što si to vidjela.
Nitko ne bi trebao vidjeti takvo što.
Prestani.
Ponekad noću čujem njegove krikove.
Umro je na grozan način.
Da.
Dobio je što je zaslužio, pičkica.
Jebem ti mater!
Uljez!
Hej! Upucaj je!
Jebemti!
Ne!
Nora, umrijet ćeš, jebemti!
Nora!
Kvragu. Otvoreno je.
Jebeno okno je otvoreno Zapečatite krilo!
Natrag!
Okno je otvoreno.
UPRAVLJAČKA SOBA
Kujo glupa.
Spore.
Udišemo spore.
Zaražene smo.
Obje si nas ubila.
Jesam li?
Ti si...
Ti si ta.
Imuna. Ti si...
Ti si stvarna.
Da.
Gdje je Abby?
Znaš li što je učinio?
Ne zanima me.
Ne zanima te?
Ubio je svakoga u toj bolnici,
uključujući i jedinu jebenu osobu koja bi iz tebe mogla izvući lijek.
To je bio Abbyn otac.
A Joel...
Joel mu je pucao u glavu.
To je učinio.
Znam.
Gdje je Abby?
Ne.
Gdje je?
Ne.
Gdje je?
Ne.
Gdje je?
Hej, malena.
Hej.
Prijevod titlova: Saša Radoš Jagešić