СТЪЛБИЩЕ ВХОД МАЗА
СКАЛА НА БОЛКАТА
КОМФОРТЪТ ВИ Е ВАЖЕН ЗА НАС МОЛЯ, МИЙТЕ СИ РЪЦЕТЕ
ПАРК
Бойците ти са лоялни.
Притесняват се, че ще те екзекутираме.
Ако беше така, Айзък щеше да дойде лично.
Покрай границата има престрелка с Белезите.
Пактът може да е нарушен. С това се занимава.
Ако ще има война, ще трябват всички бойци.
Чуди се защо си убила неколцина от своите.
Включително Леон.
Леон.
Божичко.
Какво стана?
Трябваше... - Да охранявате болницата.
Аз издадох заповедта, Елис. Какво стана?
Прочистихме всичко до шестия етаж.
Тук-там имаше по няколко заразени. Нищо сложно.
Оставаше мазата.
Нива Б1, Б2, Б3.
Очаквахме най-лошото.
Харесват такава среда, а старите пушки ни казаха,
че там били първите пациенти с кордицепс през '03.
Имахме проблеми и с влизането.
Стълбите тук,
тук и тук се бяха срутили.
Кабините на асансьорите бяха заклещени под партера.
Единственият вход и изход беше тук.
Това стълбище.
Вчера изпратих отряд точно там. До Б1.
И? - Нищо.
Празно. Нямаше дори плъхове.
Б2 беше за днес. Надявахме се на същото.
Изпратих друг отряд начело с Леон, защото...
...е най-добрият.
Обади се след няколко минути.
Имало кордицепс по стените и по пода.
Имаше вероятност да видят заразени, но затова бяха слезли.
Казах им да продължат.
След пет минути се обади пак.
Този път...
...едва дишаше.
Едва говореше.
Помислих си,
че е бил ухапан.
Питах: "Леон, ухапан ли си?". Той...
Той каза: "Във въздуха е.
Във въздуха е.
Запечатай ни".
В отдушниците нямаше,
иначе щяхме отдавна да сме заразени.
Събрах останалите, заключихме единствената врата към Б2
и единствената врата към Б1.
Направихме каквото ни каза.
Запечатахме ги.
Нищо ли не излезе?
Никой друг не се разболя?
Добре.
Не можем да си позволим да загубим болницата.
Ще информирам съвсем тесен кръг от хора.
Позицията ми, сержант Парк,
е, че сте решили проблема и сте проявили героизъм.
Длъжници сме ви.
Съжалявам за сина ви.
ПОСЛЕДНИТЕ ОЦЕЛЕЛИ
СИАТЪЛ ДЕН ВТОРИ
Патрул 14, на север по 13-а и "Брадфорд". Километър и половина.
Мобилен екип три.
Та-да!
Какво? - Светлини.
Добре.
Има голям генератор. На природен газ.
Измисли ли го? - Почти.
Ще намериш безопасен път до болницата, нали?
Да ти помогна ли?
Не.
Защото съм тъпа ли?
Не бих се изразила така.
Така ли? А как?
Не си внимавала в час.
Майната ти, ходила съм на училище.
Триангулирам.
Знаеш ли какво е това? - Да.
С триъгълници.
Нищо особено.
Проследявам патрулите и триангулирам позицията на базите им.
Ъглите са приблизителни.
Ако имах транспортир, щеше да е по-точно.
Аз си нося транспортир.
Наистина ли? - Не.
Не знам какво е и мразя математика.
Ще те оставя тук и ще проуча мястото,
защото си адски умна и ще измислиш нещата.
Ели?
Да?
Измисли ли го?
Мисля, че да.
Добре.
Има безопасна пътека на запад до това място.
Дай да ти покажа.
Има патрули на север и на юг. Ето така.
Разпределени са равномерно и следят целия този район.
Между тук и тук обаче има пролука.
Виждаш ли тази висока сграда на картата?
Да. - Значи пробиваме оттук и се шмугваме.
Каква е високата сграда? - Не знам.
Но е в жилищен квартал,
така че вероятно е магазин.
Много е голяма, че да я пренебрегват.
Защо не я обхождат?
Заради заразени.
Вероятно.
Ако преминем, ще излезем зад патрулите.
Болницата е на около 400 м оттам.
Нора трябва да е на първия етаж в северното крило.
Откъде знаеш?
Не спират да дрънкат. Чувам всичко.
Идиоти.
Бушува война, а те си разгласяват позициите.
Мислех си по този въпрос.
Нали знаеш, че се бият с Белезите?
Знаем, че те имат лъкове и стрели.
Приличат на култ или на много религиозни хора.
Чувала ли си за амишите? - Амиши? Не.
Имало ги през 2003,
главно в Пенсилвания,
но живеели, сякаш е 19 век.
Може Белезите да са такива.
Без електричество и технологии.
Тези копелета говорят в ефира,
сякаш знаят, че никой не слуша.
Не им пука, че им липсва уоки-токи.
Самоуверени са. Това ни дава предимство.
Така е.
Но ние постъпваме безразсъдно, така че везните се изравняват.
Ако тръгнем сега,
ще стигнем голямата сграда по тъмно.
Да бъдем безразсъдни.
Пътят безопасен ли е?
Не ми вярваш ли?
На теб, да. Не вярвам на Сиатъл.
Да си поговорим, все едно всичко е наред,
защото ако се изнервя, ще повърна.
Добре. Сменяме темата.
Как ще го кръстим?
Ако е момиче, Ели.
Ако е момче, Илайджа.
Наистина ли? - Не.
Защо? Името е готино.
Какво е това?
УСЕТИ ЛЮБОВТА Й УСЕТИ ТОВА, КУЧКО
Боже.
Не трябва да сме тук. Не трябваше да идваме.
Не трябваше да те водя тук. Бременна си.
Какво правя?
Дина? Искаш ли да се върнеш?
Ще те върна. Не трябва да идваш с мен.
Много съм тъпа.
Така и не ме попита за първия човек, когото съм убила.
Добре. Кой беше?
Когато бях малка, живеехме в хижа в гората, северно от Санта Фе,
и наоколо имаше много семейства,
но в общи линии си бяхме сами.
Ставаше ми скучно с майка ми и сестра ми.
Молех ги да поиграя навън,
но майка ми се страхуваше и не ме пускаше навън сама.
Един ден излязох.
Носех оръжие. Кой ще ме закачи?
Е, вече знаеш края на историята,
защото вече не живея в хижа северно от Санта Фе
и нямам вече майка и сестра.
Всеки има шибано минало
и сме си изслушали шибаните истории,
така че отгатни тази.
Не знам. Бандити?
Само един.
И после?
Върнала си се.
Те са били мъртви, него го е нямало?
Почти позна. Той още беше там.
Чух ги да викат.
Хукнах с оръжие в ръка,
но бях бавна. Бях само на осем.
Когато ме чу, се обърна и изглеждаше стреснат.
Когато го застрелях, изглеждаше... още по-стреснат.
Мамка му, съжалявам.
Не знаех. Мислех...
Как отиде в Джаксън? - Няма значение.
Това има значение.
Какъвто и повод да е дал Джоул на онези хора,
не заслужаваше съдбата си.
Мисля си... ами ако не бях излязла?
Ами ако майка ми и сестра ми бяха пребити до смърт пред мен?
Ами ако копелето ме бе накарало да гледам?
Щеше ли да е различно, ако семейството ми го бе наранило първо?
Не.
Ако не го бях убила, а се беше измъкнал,
кълна се, щях да го преследвам вечно.
Вечно.
Ще се върна, ако искаш.
Ще продължа, ако искаш.
Няма верен отговор.
Ако умра, вината ще е моя.
Не твоя.
Какво решаваш?
Продължаваме.
Виждаш ли нещо? - Не. Да тръгваме.
По-бързо. Приклекни. Долу.
Прикривай ме.
Поне не сме блокирани.
Има още два плюса.
Прожекторите горе обхождат земята отвън,
което значи, че няма да виждат вътре.
Добре. А вторият плюс?
Вратата е отворена, а никой не излиза да ни убие.
Засега. - Супер.
Може би.
Ще надникна.
Да, трябва да си ти,
защото ти не можеш да се заразиш.
Как изглежда?
Зловещо, но празно.
Точно като нас.
Не казвам, че някъде няма да има заразен.
Няма начин цялото шибано място да е празно.
По пътя на логиката обаче, няма да е цяла орда.
Не сме под земята
и Вълците са до нас с всичките си камиони и прожектори.
Орда не би игнорирала това.
Значи ще са няколко скитащи и един-двама кликъри?
Ще се справим. Правили сме го милион пъти.
Да, ще се справим.
Но стреляме само в краен случай, ясно?
Ако Вълците чуят стрелба, ще ни погне цяла армия.
Добре. - Ели.
Какво?
Ако нещата се влошат и трябва да избираме между стрелба и бягство,
ще бягаме.
В краен случай. Ясно.
Мислиш, че каквото и да стане, аз ще стрелям?
Досега е било все така. Да.
Не се ядосвай.
Откачаш малко, което е вълнуващо.
Една от причините да те обичам, но искам да се махнем оттук.
Обичаш ме?
Аз... - Знам.
Кажи ми пак какъв е планът.
Ножове или бягаме.
Добре, откачалке.
Да тръгваме.
Дотук добре.
Чакай.
Чуваш ли нещо?
Не.
Значи насам ли?
Да.
Има много прозорци. Да внимаваме.
Добре.
Дина.
Какво е това, мамка му? Защо се крие?
Мисля, че е от умните.
Като онова, което ме дебнеше.
Ти уби онова, така че можем да убием и това, нали?
Да, убих го. Но то ме докопа първо.
Ухапало те е? - Какво? Да ти бях казала ли?
Щеше да...
Ако е като другото,
ще е бързо и ще се прокрадва.
Този път обаче сме две на едно.
Ще се опита да ни заобиколи, затова предлагам ние да го заобиколим.
Да се разделим.
Ще последва едната,
а другата ще го свали изотзад.
Имаме ли план?
Имаме план.
Ами сега? - Не знам.
Да се върнем. - Добре.
Бавно, иначе ще ни преследват.
Виждаш ли оградата? Аз ще ги привлека.
Ти отиваш и заключваш вратите.
Заключваш и оставаш там.
Дина, мен може да ме хапят. Теб не може.
Послушай ме.
Тръгвай!
Ухапана ли си? - Какво? Не.
Добре е.
Аз гледах. Не я ухапаха.
Джеси, кълна се.
Трябва да тръгваме.
Не спирайте. Продължавайте.
Виждаме ги! - Хайде!
Тръгнаха на запад.
Ето там!
Към парка! Там ще им избягаме!
Хайде!
Спрете. Няма да влизаме там.
Като че ли са петима. Влязоха в парка.
Въоръжени. Не са Белези.
Какво правят?
Чакаме. - Ако се покажат, застреляйте ги.
Не влизат в парка.
Голям майтап.
Страхотно. Още заразени.
Може би. Но не може да се върнем.
Хайде.
Джеси.
Джеси!
Какво? - Как ни намери?
По картата, която остави.
Впечатляваща триангулация.
Дина беше. - Не съм и помислил, че си била ти.
Как намери киното?
Според теб искам ли да си говорим сега?
Сам ли дойде?
Не, с Томи съм.
Разделихме се на влизане в града.
Странно, че са ви изпратили. - Не са.
Вие щяхте да умрете тук, така че се измъкнахме през нощта
и постъпихме добре.
Справяхме се чудесно, докато... - Докато?
Докато се издънихме.
Томи добре ли е?
Да се надяваме. Ще се срещнем утре сутринта.
А сега?
Измъкваме се и се връщаме в киното
за през нощта. Утре се виждаме с Томи
и се прибираме вкъщи.
Не. - Ели.
Какво е това?
Хей. Тръгвай.
Не, почакай, моля те! Моля те, почакай.
Не съм като другите! Моля те!
Не, не, почакай. Ще се присъединя!
Ще се присъединя към вас.
Късно е, Вълк. - Знам разни неща.
Знам плана на Айзък. Мога да помогна...
Думите ти не ни интересуват.
Покварените души познават само лъжата. Така учи Пророка.
Нека ни води. - Не, не, не.
Не, не.
Не, не, не!
Моля ви. Моля ви. Не!
Не, не!
Не, не, не.
Моля ви. Моля.
Грехът е в него. - Не, не, не.
Освободи го, за да познае любовта й. - Не.
Не, не.
Не, не, не. Моля ви, моля ви.
Божичко, не. Не.
Сега е свободен.
Мамка му.
Ще ги заблудя. Изведи я. Хайде!
Ще се видим в киното. Вървете!
Няма да избягаш, Вълк.
Тя те вижда. Тя бди над всички нас!
Не е тук.
Нека ни води.
Разпръснете се. Движение.
БОЛНИЦА ЛЕЙКХИЛ
Какво е?
Не знам. Проверявам.
Хайде, Бони.
Някакво животинче.
Всичко е чисто.
Готово.
Остави това нещо.
Горе ръцете. Обърни се.
Помниш ли ме?
Да. Помниш ме.
Какво искаш?
Къде е Аби?
Не знам. - Напротив, знаеш.
Застреляш ли ме, звукът ще привлече войниците.
Ти обаче ще си мъртва.
Кажи ми къде е и може да те пусна.
Можеше да те убием. - Може би е трябвало.
Или можеше да стоите далеч от Джаксън, Нора.
Къде е Аби?
Съжалявам, че го видя.
Никой не трябва да вижда такива неща.
Спри.
Понякога нощем чувам виковете му.
Умря по ужасен начин.
Да.
Копелдакът си получи заслуженото.
Кучка!
Външен човек!
Хей! Застреляй я!
Мамка му!
Не, не, не. Не!
Нора, ще умреш, мамицата ти!
Нора!
Б2
Мамка му, отворено е.
Шибаната шахта е отворена. Запечатай крилото!
Назад, назад!
Шахтата е отворена.
ЕЛЕКТРИЧЕСКО ТАБЛО
Тъпа кучка.
Спори.
Дишаме спори.
Заразени сме.
Уби и двете ни.
Дали?
Ти...
Ти си онази.
Момичето с имунитета.
Истинска си.
Да.
Къде е Аби?
Не знаеш ли какво направи той?
Не ми пука.
Не ти пука?
Той уби всички в онази болница,
включително единствения човек, който можеше да направи лекарство от теб.
Бащата на Аби.
А Джоул...
Джоул го застреля в главата.
Това направи.
Знам.
Къде е Аби?
Не.
Къде е?
Не.
Къде е?
Не.
Къде е?
Здрасти, хлапе.
Здрасти.
Превод на субтитрите: Камен Велчев