Salut-o pe Sarah!
Fractură de radius cu lacerări multiple.
Fiica mea are cinci ani.
Nu!
Hei,
e în regulă,
Ești în spital.
Ai dureri?
Putem să-ți administrăm ceva.
Ellie!
Uite!
Nu!
E în regulă.
TREI LUNI MAI TÂRZIU
Pe o scară de la unu la zece, cum ți-ai evalua durerea?
- N-am deloc. Zero. - Zero.
Nu se poate mai bine.
Bun. Să-ți mai verificăm plămânii!
Ia te uită!
Da. Bine.
Azi e ziua cea mare.
- Deci pot să... - Aproape.
Trebuie să mai consult pe cineva, apoi poți să pleci.
Drăcia naibii!
- Cum te simți? - Bine.
Dacă răspunzi așa repede, sugerează contrariul.
Bun, întreabă-mă din nou!
Cum te simți, Ellie?
Lasă-mă o clipă!
E foarte complicat, pentru că, știi tu... sentimente.
În regulă.
Zău așa, sunt captivă aici de când...
Da, mi-e dor de el.
A fost important.
Deci da, sunt supărată și tristă.
E de înțeles.
Dar eu mă refeream la Anul Nou.
V-ați certat la petrecere.
Atunci ai vorbit cu el ultima oară?
Da.
Când am ajuns acasă, el stătea pe verandă,
iar eu ar fi trebuit să vorbesc cu el.
Dar n-am vorbit.
Regreți acest lucru?
Da, bineînțeles.
Dar ultimul moment cu cineva nu definește tot timpul petrecut cu el.
N-ar trebui, dar adesea o face.
Ultima oară când am vorbit cu Joel, a spus că...
ți-a greșit.
Grav, poate.
Ce a spus că a făcut?
Păi, nu prea a avut sens.
A spus: „Am salvat-o.”
M-a salvat de multe ori.
Da, îmi imaginez.
Dar nu așa greșești față de cineva.
E ciudat.
Nu știu la ce s-a referit.
Nu simt că mi-a greșit.
Mi-aș dori să-l fi izbăvit
de lucrul despre care vorbea.
Cred că trebuie să mă izbăvesc eu de asta.
Chiar te simți bine.
Drăcie! Dacă toți ar fi la fel de sănătoși ca tine,
cum mi-aș mai câștiga iarba și băutura?
Nicio grijă, Gail,
sunt încă mulți oameni deraiați aici.
Da. Dar nu și tu.
Joel, Mulțumim pentru serviciul adus orașului.
Ellie?
La naiba!
Da, vin.
Am fost la spital.
Când te-au externat?
Acum 30 de minute.
Tare!
M-au obligat să vorbesc cu Gail.
N-am spus niciodată...
deși ar fi trebuit... Mulțumesc
pentru toate vizitele tale.
E în regulă. Ai fi făcut la fel pentru mine.
Da, poate că nu atât de des.
Da, probabil că nu.
Ți-am făcut fursecuri.
Așa, din senin?
Nu, e un gest de reconciliere.
Fiindcă urmează să te enervez.
În spital,
când m-ai întrebat despre... ziua aia,
ți-am spus că n-am aflat nimic util.
Nu era adevărat.
Le cam știu numele.
Și știu de unde sunt.
Te rog, ascultă-mă!
- Doctorii mi-au spus să nu te supăr. - Nu-mi pasă.
Și știam că, dacă ți-aș fi spus unde sunt,
ți-ai fi scos tuburile
și te-ai fi târât până la ei.
Chiar nu-mi pasă!
Am pierdut timp din cauza ta.
I-ai lăsat să scape.
În primul rând,
săptămâni întregi, aici au fost doar înmormântări și haos.
N-avea nimeni chef de misiuni de răzbunare.
Apoi m-am gândit așa: dacă vrei să găsești pe cineva
și știi doar locul în care o să se ducă,
lasă-l să ajungă la destinație!
Și eu l-am iubit.
Bun, să începem cu numele!
Tipul brunet era Manny. Pe celălalt îl chema Owen.
Apoi, tipa brunetă și cea cheală.
Una dintre ele e Nora, nu știu care.
Și fata cu coadă?
Abby.
De unde sunt?
Am văzut o emblemă pe un rucsac.
Un triunghi galben cu cap de lup
și cu literele „FEW”.
Apoi mi-am amintit o poveste pe care mi-a spus-o Eugene, de când era Licurici.
A menționat mici grupări regionale în Vest
care luptau cu FEDRA...
și că au fost fraieri că nu și-au unit forțele.
Una dintre grupări era Frontul de Eliberare al Washingtonului.
Din Seattle.
„FEW.” Lupii.
Idioții dracu'!
A zis câți erau?
Nu. Dar, având în vedere că n-a mai vorbit nimeni de ei,
sunt suficient de puțini ca să le facem față.
Cine mai știe?
Doar noi.
Nu voiam să spun nimănui înaintea ta.
Și acum ce facem?
Deci?
Trebuie să mă gândesc.
La ce? Hai să-i prindem odată!
Ellie, nu e atât de simplu.
Orașul încă se reface. La fel și tu.
Te înțelegem, dar...
Ba nu te înțelegem. Eu nu te înțeleg.
Dacă erai tu, Joel pleca cu noaptea-n cap spre Seattle.
Ar fi plecat să mă salveze.
Dar, după ce am fi pierdut oameni? Nu.
L-ar fi distrus, s-ar fi învinovățit.
Am tot văzut asta.
Și nu-mi vorbi de parcă nu-l cunoșteam!
A fost fratele meu.
Ascultă,
nu spun că n-ar trebui s-o faci.
Dar, dacă adunăm o echipă, trebuie s-o facem bine.
Înseamnă să vorbim cu Maria.
Da, chiar e necesar.
O să vrea să se discute în consiliu, să consulte oamenii.
Fiecare să-și spună părerea.
Dar o să ne susții, nu?
Sigur că da.
Vino aici!
Și tu,
dacă îmi mai ascunzi lucruri, lucrezi o lună la tencuit.
Bine.
Ellie!
Ne-am îngropat morții la 15 km la sud de oraș.
Dacă vrei să-l vizitezi.
Când plecăm spre Seattle.
TRASEUL PUGET
TRASEU SPRE SEATTLE
Deci?
Nu ne urmărește nimeni, e totul în regulă, continuăm drumul.
Bine.
După ce ne relocăm, te învăț să fluieri.
De ce nu-mi poți spune unde mergem?
Pentru că nu știm încă.
Ți-am spus motivul călătoriei noastre.
Știu.
Dar de ce nu poate Ea să ne mențină în siguranță?
Profetul?
E moartă de zece ani, Constance. Nu m-aș baza pe ajutorul ei.
Dar Ezra a spus că Profetul are viață eternă.
Are, într-un fel.
Profeții nu sunt magici. Sunt doar oameni care...
văd adevărurile disimulate
pe care le fac publice cu orice preț.
Așa a fost cu Profetul nostru.
Așa a fost.
Așa îi păstrăm vie memoria.
Îi urmăm cuvintele. Îi respectăm învățăturile.
Dar ne protejăm.
Atunci, pot să am un ciocan?
Bine.
Spune-mi, te simți mai protejată?
Da.
Bine.
Dar trebuie să înțelegi că ce-ți oferim acum
o să te protejeze mult mai mult decât un ciocan.
Distanță.
Față de casă.
Față de război.
Adăpostiți-vă! Repede!
Demoni?
Lupi.
Bine.
E bine, dar rotește-te! Mai mult.
Acum cu dreapta.
Doar cu dreapta.
Doare mai mult pe partea aia.
Am observat.
- Haide! - Bine.
Mai tare.
Mai tare! Hai!
Ultimele cinci.
Așa. Bine.
Am terminat.
Ce părere ai?
Având în vedere că ai stat trei luni pe bară,
sunt plăcut surprins.
Da?
Ai făcut flotări?
Da. Și abdomene, când nu se uitau.
E bine, atunci.
În câteva săptămâni o să fii iar cum erai înainte.
Tare!
La 80% din potențialul tău.
În fine. Du-te dracu'!
Am auzit că acum ești în consiliu.
Da.
Deci știi de convocarea care urmează?
Știu de convocare.
Mă pot baza pe tine?
Nu pot să discut voturile.
Pe bune? Vorbești cu mine.
Știu.
Frate, ai fost de față.
Știu și asta.
Trebuie să plec.
Doamne!
Ellie...
consiliul n-o să ia nicio decizie până nu consultăm oamenii.
Așa că îți dau un sfat.
Fă ordine în gânduri,
scrie-le pe o foaie și citește-le mâine!
Bine, da, fiindcă-s proastă.
Pentru că ești furioasă, Ellie.
Și nimeni n-o să voteze furia.
...deci susțin că trebuie să ne concentrăm mai mult pe curcani
și mai puțin pe pui.
Și revin la argumentul meu de mai devreme despre porumb.
M-ați mai auzit când am spus că porumbul nu e cel mai ușor de crescut,
dar are printre cele mai rapide creșteri.
Puteți întocmi un grafic care să compare ușurința și resursele
- ...cu timpul până la recoltă și... - Scott...
Scuze, dar trebuie să ia și alții cuvântul.
E o întâlnire publică. Legea spune că...
Ar trebui să discutăm subiectele pentru care ne-am adunat aici.
N-am nicio părere despre plecarea la Seattle.
Bine. Mulțumim.
El a fost Scott.
Urmează Rachel.
Joel a fost important pentru mulți dintre noi.
Nu te auzim.
- Poți să-l iei, te rog? - Da.
Bine, haide!
Am spus că Joel a fost important pentru mulți dintre noi.
Dar nu a fost singurul.
Mi-am pierdut sora în acea zi.
Mulți oameni de aici și-au îngropat rudele.
Acum vreți să trimiteți 16 dintre cei mai buni oameni ai noștri?
Cât timp sunt plecați, cine o să ne păzească de atacatori?
Abia am reușit să cârpim gardurile.
Și niciunul nu poate să ne promită că se vor întoarce toți 16.
Vă înțeleg suferința,
Tommy și Ellie.
Suntem prea afectați și e prea devreme.
Mulțumim, Rachel.
Urmează Carlisle.
O să fiu concis.
Pentru că speța e simplă.
Au venit oameni...
și l-au ucis pe Joel.
Așa că de ce n-am vrea să ne răzbunăm?
Ei bine, pentru că n-ar trebui.
„Iartă și vei fi iertat.”
Fără resentimente.
Fără răzbunare.
Și nici măcar nu sunt creștin.
Mereu am găsit înțelepciune în asta.
Asta ne diferențiază
de atacatori și de criminali.
Capacitatea de a arăta îndurare.
Nemernicii ăia nu merită îndurarea noastră.
Sigur că nu. De aici vine și îndurarea.
La naiba cu asta!
La naiba cu tine că ai zis-o, Carlisle!
- Seth, stai jos! - Nu!
- Nu ești pe listă. - Nu!
Despre ce naiba vorbim aici?
Vai, nu e drept!
Trebuie să-i iertăm pe toți cei care vin și ne atacă?
Au venit la noi acasă.
Ne-au omorât un om.
Pe toți sfinții! Dacă fratele vostru e împușcat,
vă scoateți zăvorul de la ușă?
Maturizați-vă!
Idioților! O să se întoarcă.
O să se întoarcă fiindcă nu le-am cerut socoteală!
Și, când se vor întoarce, o să râdă.
Și veți fi meritat-o cu toții.
Sunteți o adunătură de... victime nenorocite.
Ellie.
„În mod normal nu-mi scriu gândurile,
fiindcă nu obișnuiesc să gândesc înainte de a vorbi,
iar asta mi-a mai adus belele.
Multe.
Și uneori am suferit pierderi ireversibile.
Dar nu-mi permit asta acum, fiindcă știu că cer foarte mult.
Cer comunității să pună în pericol oameni și resurse
în cel mai nepotrivit moment.
Și vreau să știe toată lumea
că nu e din cauză că vreau răzbunare.
Nu e vorba despre răzbunare.
Vreau ceea ce ofereați oamenilor altădată.
Vreau dreptate.
Pentru că ori facem dreptate, ori nu facem nimic.
Și exact asta o să facă restul pentru noi.
Nimic.
O mare de oameni care n-o să ridice niciun deget
dacă pățim ceva rău.
Acei oameni au un nume.
Se numesc «străini».
Eu nu cred că noi suntem străini unii cu alții.
Și vreau să știu că mă pot baza pe voi.
Și jur că, dacă cineva vă face rău vouă
sau celor dragi vouă,
vă puteți baza pe mine.
Acesta este liantul societății.
Nu cinele comune sau petrecerile de Anul Nou.
Cu siguranță nu un gard, fiindcă a fost străpuns,
dar Jackson e încă în picioare.
O să accept decizia consiliului.
Dar vă rog
să faceți ce e necesar pentru a se înfăptui dreptatea.
Nu pentru mine.
Nici măcar pentru Joel.
Vă rog din suflet
s-o faceți pentru noi.”
Mulțumim.
Consiliul o să voteze propunerea
de a trimite un grup de 16 cetățeni la Seattle
ca să-i găsească pe ucigașii lui Joel și... să-i execute.
Amy-Beth?
„Da.”
„Nu.”
„Da.”
„Nu.”
„Da.”
„Nu.”
Opt voturi la trei.
Propunerea e respinsă.
Se suspendă.
Haide, nouă!
Prinde mingea!
Bravo, nouă!
La naiba!
Nu știam că ești fan.
Cum să nu?
Aveam abonament la Tigers.
Nu e mare diferență față de echipa din 2003.
Vrei o bere?
Mi le-a dat Marshall.
Te-am văzut în sală la întâlnirea de azi.
Da.
Și m-am gândit:
„Cred că a fost tare ocupată în ultimele săptămâni.”
Groaznic.
Ar trebui și eu să merg la terapie, să procesez totul...
Sunt singură aici.
Și cum procesezi?
Păi, sunt alcoolică.
Și fumez iarbă la greu.
Un dezastru absolut.
Dar nu ești aici fiindcă îți pasă de mine.
Nu știu.
Tu vezi lucrurile altfel.
Mă tem să nu facă ceva nesăbuit.
Ce, nu te-a convins discursul ei?
Pe tine te-a convins?
Sigur că nu. E o mincinoasă.
E o diferență între a minți și a fi mincinos.
Știu.
Iar fata aia e o mincinoasă.
I-o fi spus adevărul unei singure persoane, care e...
Dar părerile sunt împărțite.
Important e că ți-e teamă.
Așa că hai să vorbim despre asta, bine?
Nu te taxez.
Nu vreau s-o ia pe același drum ca Joel.
Să aibă mereu justificările la ea.
El nu făcea decât să-și verse nervii.
Și crezi că ar fi preluat acest comportament de la el?
Se pare că educația are un impact foarte mic.
Restul e înnăscut.
Dacă a ales o anumită cale, n-a fost determinată de Joel.
Nu.
Cred că mergeau pe același drum încă de la început.
Tommy, înțeleg.
Ai primit-o în grijă și vrei s-o ții departe de necazuri.
Ascultă o psihologă cu 40 de ani de experiență.
Unii oameni...
Unii oameni nu se pot schimba.
Cine e?
Dina.
Bună!
Mă duceam la culcare.
Ba nu cred că acolo te duceai.
Ești singură?
Sunt singură.
Intră!
Dumnezeule mare!
Să nu mă faci să mă răzgândesc!
Crezi că de asta am venit?
Deci... ce pui la cale?
Să mă duc la Seattle s-o omor pe Abby.
Pe unde o iei?
Prin nord-vest.
Și aici ai doar arme sau și provizii medicale?
Nu?
Să faci bine să nu-ți luxezi glezna
sau să faci febră pe drumul tău bine plănuit prin „nord-vest”.
Bine, și ce ar trebui să fac?
Nu te apropii de șosele, orașe sau așezări.
Prima parte e prin parcul național.
După ce ieșim, mergem de-a lungul Canionului Râul Snake
și apoi, prin Pasul Snoqualmie.
Snoqualmie?
Da. Snoqualmie.
Ne apropiem de Seattle dinspre est și ne adaptăm în funcție de ce găsim.
Provizii. Luăm lucruri puține, dar imperioase.
Dormim pe paltoane, ne învelim cu geci.
Truse de prim ajutor, baterii, spray de urși.
Trecem la pistoale. Ce ai?
E al lui Joel?
Deci cu el o s-o omori.
Fii sigură de asta!
Păstrează-l pentru ea!
E lent și are recul mare.
Pe bune?
Vrei să-ți găurești fundul?
Am mai auzit asta.
Trebuie cel puțin 100 de gloanțe, plus de calibru mare.
Poți să aduci orice pușcă, doar să aibă lunetă.
Clor, o tigaie și ceva cu care s-o acoperim pe Shimmer.
Doar pe Shimmer?
Da, mergem cu un singur cal. Mai puține provizii.
Restul e de bun-simț, mai puțin ăștia.
Îți trebuie bocanci.
Îmi plac tenișii tăi Converse. Apreciez consecvența ta,
dar n-o să traversezi țara în niște Chuck.
- Am mai făcut-o. - Fără Chuck.
- Întrebări? - Da, una.
De unde dracu' facem rost de astea?
Cunosc un tip.
Nu. Nu-mi spune că i-ai zis lui Jesse! Te rog.
Căpitanului Wyoming? Nu.
Îmi place de el, dar e prea strict cu regulile.
Ia-ți toate hainele pe tine și umple-ți buzunarele cu muniție!
Restul trebuie să-ți încapă în desagă sau în rucsac.
Ne vedem la vechea poartă estică la ora 3:00.
La ora 3:00.
Hei!
Mulțumesc.
Puteai să-mi fi cerut ajutorul.
N-am știut asta.
Acum știi.
Facem schimb.
E mai bună. Facem schimb.
Cum ai reușit s-o scoți?
Jeanine stă de pază la grajduri.
Susține cauza noastră.
„Cauza noastră”?
Tu ești cea care a vorbit în numele tuturor, nu eu.
Desagile-s pline cu lucruri păstrate de mine.
Pesmet pentru 14 zile,
bandaje, alcool, medicamente, baterii.
Aș veni cu voi, dar mi-am făcut-o cu mâna mea de Anul Nou.
A fost cu mâna ta?
Dumnezeule!
Avem zece minute până vine o patrulă.
Trebuie să plecați.
Bun. Deci... F.
F.
Fleetwood Mac.
- Nu. - Poftim?
Cum adică „nu”? E părerea mea.
Da, păi, greșești, pentru că există Frank Zappa.
Bine. G.
Green Day.
Nu. Greșești.
Guns N' Roses.
Ozzy Osbourne.
Bine! Punctaj dublu.
Deci... L, M, N, O... P.
Chiar mă pui să parcurg tot alfabetul?
Nu trebuie. Sunt foarte maleabilă.
Să vedem... Un nou subiect.
- Sau liniște? - Am unul.
Pe cine ai ucis prima dată.
Doamne! Pe bune?
Da. Amintiri hazlii din copilărie.
Bine. Primul e aiurea rău,
dar îți spun despre al doilea.
Accept.
Chiar înainte să ajung cu Joel la Jackson.
Eram în Kansas City și l-a atacat un puști
cu câțiva ani mai mare decât mine.
M-am furișat în spatele lui,
am ridicat pistolul și...
Da.
Îmi pare rău, Ellie.
Ce interesant!
Am împușcat un tip, și tu mă compătimești?
Așa-s eu, loială.
Zi-mi dacă vezi aflorimente sau locuri în care să ne adăpostim.
De ce? Pare în regulă.
Ce repede a venit!
Cum naiba ai știut că o să vină furtuna?
Sunt vrăjitoare.
Evident.
Noapte bună!
Bine, dar am o întrebare stupidă.
E vorba de Anul Nou.
Și, știi tu...
„sărutul.”
Bine.
În fine, erai foarte fumată.
Și tu erai beată.
Da. Deci nu înseamnă nimic, dacă asta întrebai.
Știu asta.
Întrebarea mea e...
ce notă i-ai da?
- De la unu la zece. - Nu.
Haide!
Ai mai sărutat fete.
Tu ești lesbiană, eu nu sunt.
Sunt curioasă. Vreau să știu dacă mă pricep.
De la unu la zece.
Bine. Șase.
Fugi de-aici cu „șase”!
Dar nu e rău.
E de toată jena.
Să știi că nu te cred.
Ai întrebat, ți-am spus. Îmi pare rău.
Poți să te întorci la Jesse.
Am făcut-o deja.
Iată!
Ți se pare vreodată că e trist?
Jesse? Da.
Ți-a spus și de ce?
Nu.
Dar cred că așa e firea lui.
Cel puțin sper că ăsta e motivul.
De ce ai spera asta?
Pentru că, dacă nu ăsta e motivul...
sunt eu.
Ei bine, noapte bună!
Noapte bună!
Ellie?
Nu eram atât de fumată.
ARBORETUM TRASEU SPRE SEATTLE
Cât mai avem?
Puțin.
Vreo 15 km.
Ar trebui să ieșim la Autostrada 5,
în nordul orașului.
Fugea.
Ce e simbolul ăsta?
Nu știu, nu l-am mai văzut.
Multe calibre diferite.
Nu cred c-a fost FEDRA.
Dina.
Dina!
Dă-te!
Ești bine?
Este...
Ești bine?
Da, scuze. Doar...
Nu s-a mai întâmplat.
Cred că de la miros.
Nici priveliștea nu era îmbietoare.
Dacă a fost mâna lor...
Dacă Abby și ai ei au făcut asta oamenilor...
Copiilor...
Da.
Hai să mergem!
Suntem aproape.
ATENȚIE
E liniște.
Da. Prea liniște.
Curtis sau Viper?
Ambii. În toate cele patru filme.
Încă 14 km.
Încă 14.
Al naibii Seattle!
E frumos.
Și nu trage nimeni în noi.
Deci nu-s atât de mulți Lupi.
Și o să fie mult mai puțini.
Curtis sau Viper?
Poftim? Nu.
Eu am zis-o. Voiam să par dură.
Așa ești din fire.
Manny!
Da, zi!
Înaintăm spre bază. E liber între punctele 3 și 5?
Au zis să mă uit la 6 și la 8.
Acum vor să mă uit la 3 și 5.
Manny, mă auzi?
Da, lasă-mă o clipă! Dumnezeule!
E liber. Puteți să înaintați.
FEW
Subtitrarea: Valeriu Cosa