Pasveicini Sāru.
Vajag vēl divas gultas ievainotajiem.
Kur mana meita? Viņai pieci gadi.
Nē!
Ei.
Viss labi.
Tu esi slimnīcā.
Kā tu jūties?
Iedošu pret sāpēm.
Elij!
Elij. Elij!
Tā!
Nē!
Būs labāk.
PĒC TRIM MĒNEŠIEM
Kā tu novērtētu savas sāpes? No viens līdz desmit.
- Nekā. Nulle. - Nulle.
Labāk nevar vēlēties.
Labi. Plaušu pārbaude.
Re, kā var.
Jā. O! Burvīgi.
Šī ir tā diena.
- Tad es varu... - Gandrīz.
Tev tikai jāparunā ar vienu speciālistu.
Ak, sūdi būs.
- Kā tu jūties? - Jauki!
Ja to pasaka tik ātri, tas pierāda, ka mānies.
Labi, prasi vēlreiz.
Kā tu jūties, Elij?
Ļauj padomāt.
Tas ir visai sarežģīti, jo, nu, zini... sajūtas.
Skaidrs.
Ak, ko piesējies. Es te nīkstu kopš...
Jā, viņa trūkst.
Jā, viņš bija svarīgs.
Un... jā. Skumja, nikna.
Protams.
Es interesējos par Jaungada nakti.
Jūs abi vēl satikāties pēc dejām.
Tā bija pēdējā reize, kad runājāt?
Jā.
Es gāju mājās, viņš bija uz lieveņa,
un man vajadzēja parunāt.
Bet es neko.
Tu to nožēlo?
Jā, nu, protams.
Bet jūsu pēdējie brīži ar kādu nenosaka kopīgo laiku.
Nevajadzētu, bet bieži gadās.
Kad pēdējoreiz runāju ar Džoelu, viņš teica...
ka pievīlis tevi.
Visai ļauni.
Ko tad viņš tādu teica?
Tur jau tā lieta. Nevarēja saprast.
Viņš teica, ka glābis tevi.
Viņš glāba daudzreiz.
Jā, man arī tā likās.
Bet tas nenozīmē pievilt.
Dīvaini.
Nezinu, kāda tur jēga.
Es tak... nejūtos pievilta.
Vai, kaut spētu nocelt no tā āķa,
kas viņu nomocīja.
Un man arī būtu jātiek nost no domām par to.
Re, tev tiešām labi sanāk.
Velns, ja visi būtu tik veselīgi kā tu,
kur es zāli un šņabi ņemtu?
Es nebēdātu.
Vēl ir daudz sajātu prātu ielās.
Jā. Bet ne tu, meit.
MILLERI
Džoel, paldies par tavu kalpošanu pilsētai.
Elij?
Velns.
Jā, es nāku.
Es biju slimnīcā.
Kad tevi izlaida?
Pirms pusstundas.
Jauki.
Man lika runāt ar Geilu.
Es nepateicu...
vajadzēja pateikt... paldies
par visām reizēm, kad nāci ciemos.
Nav par ko. Tu tāpat nāktu pie manis.
Jā, varbūt ne tik bieži.
Jā. Nē, droši vien ne.
Es tev ko uzcepu.
Tāpat vien?
Šis cepts, lai salīgtu mieru.
Jo tūlīt tu kļūsi ļoti nikna.
Tur, slimnīcā,
kad tu vaicāji man... par to dienu,
es teicu, ka nedzirdēju neko noderīgu.
Tā nebija tiesa.
Es daudziem zinu vārdus.
Un no kurienes viņi ir.
Lūdzu, paklausies!
- Ārsti lika tevi neuztraukt. - Man pie pakaļas.
Un zinu, ja būtu teikusi, kur viņi ir,
tu izrautu sistēmu
un rāpotu uz ceļiem uz to pusi.
Beidz batonus bāzt.
Tu iztērēji mūsu laiku.
Tu ļāvi viņiem aizbēgt.
Sāksim ar to...
cik daudz bija drupu un bēres ik dienu.
Neviens negrasījās dzīt kādam pēdas.
Un tad aptvēru vienu lietu. Ja vēlies kādu atrast,
un zini tikai, kur viņi beigās nonāks...
varbūt jāļauj, lai aiziet.
Es arī viņu mīlēju, ja?
Labi, sāksim ar vārdiem.
Tumšmatainais ir Menijs. To otru sauc Ouens.
Tumšmati vai plikpauraino,
vienu no viņām sauca Nora.
Un maita ar bizēm?
Ebija.
No kurienes?
Es redzēju uzšuvi uz somas.
Dzeltens trijstūris, vilka galva
un burtiņi VLK.
Un tad atcerējos, ko stāstīja Jūdžīns, kad darbojās Fireflies.
Teica, ka rietumos mazas, reģionālas grupas
pretojušās FEDRAI...
un cik stulbi bijis, ka necīnījās kopā.
Viena no šīm grupām bijusi Vašingtonas Leģionāru korpuss.
Bāzējas Sietlā.
VLK. Vilki.
Stulbie debīliķi.
Viņš teica, cik liela grupa?
Nē. Bet, redzi, neviens viņus vairs nav pieminējis.
Domāju, ka mēs varam tikt galā.
Kurš vēl zina?
Tikai mēs.
Negribēju atklāt citiem pirms tevis.
Un tālāk ko?
Nu?
Man jāpadomā par to.
Jāpadomā par ko? Ir jāšauj nost tā banda.
Elij, tas nav tik viegli.
Pilsētai jāatgūst spēki. Un arī jums.
Mēs saprotam, kā tu domā...
Nē, mēs nesaprotam. Es nesaprotu.
Tavā vietā Džoels būtu pusceļā uz Sietlu jau saullēktā.
Viņš būtu pusceļā, lai mani glābtu.
Kad zaudējām mūsējos? Nē.
Tas viņu salauztu, it kā būtu vainīgs.
To piedzīvoju atkal un atkal.
Un nerunā, it kā es viņu nepazītu.
Viņš bija mans brālis.
Paklau.
Es nesaku, ka to nevajag darīt.
Bet, ja gribam savākt grupu, tad tas jādara pareizi.
Tas ir, jāpasaka Marijai.
Jā, tas ir baigi svarīgi.
Viņa rīkos padomes sapulci. Izrunās ar pilsētu.
Ikviens, kurš grib runāt, lai runā.
Tu būsi mūsu pusē?
Protams, jā.
Panāc šurp.
Un tu!
Ja vēlreiz slēpsi ziņas no manis, likšu grābt mēslus mēnesi.
Nu, tā.
Elij?
Apglabājām mirušos 15 kilometrus uz dienvidiem.
Ja vēlies apciemot.
Tiks darīts, ejot uz Sietlu.
KALNA TAKA
DENDRĀRIJS
SIETLA
Nu?
Neviens neseko, viss mierīgi. Ejam tālāk.
Labi.
Nākamajā apmetnē iemācīšu tev svilpot.
Kāpēc tu nevari pateikt, kurp ejam?
Jo mēs vēl nezinām.
Es tev pateicu nolūku, kāpēc ejam.
Es zinu.
Bet kāpēc viņa nevarētu mūs sargāt?
Praviete?
Viņa mirusi jau desmit gadus. Šaubos, vai viņa spētu glābt.
Bet Ezra teica, ka praviete ir mūžīga.
Nu, savā ziņā ir.
Praviete nav burve. Tādi ļaudis redz...
patiesību, kas slēpta no citiem,
un izsaka to, lai kāda būtu cena.
Tā notika ar mūsu pravieti.
Tā gadās.
Un tā mēs uzturam viņas garu dzīvu.
Mēs sekojam viņas vārdiem. Klausām viņas mācībai.
Un paši glābjam sevi.
Tad es varu dabūt āmuru?
Labi.
Saki man - vai jūties drošāk?
Jā.
Labi.
Saproti, mēs tevi vedam turp,
kur tev būs daudz, daudz drošāk nekā ar āmuru.
Tālu prom.
No mājām.
No kara.
Slēpjamies! Ej!
Dēmoni?
Vilki.
Nu, tā.
Labi. Bet pagriezies. Vairāk.
Ar labo roku.
Tikai ar labo roku.
Nu, beidz, ja. Tā puse vairāk sāp.
Es pamanīju.
- Tad sāc. - Labs ir.
Stiprāk.
Stiprāk! Aiziet!
Vēl piecus.
Nu, jau iet. Labi.
Šodien pietiks.
Tad, ko tu domā?
Nu, tādai, kas neceļ pakaļu trīs mēnešus,
patīkams pārsteigums.
Ja?
Pumpējies?
Jā. Un presīte slepus no visiem.
Tā, tas palīdz.
Vēl pāris nedēļas, un būsi vecajā formā.
Jauki.
Tas ir 80 % no tā, ko vajag.
Ko piesējies. Dirst ej.
Klau, dzirdēju, ka nu esi padomē.
Jā.
Tad tu zini, ka tuvojas sapulce?
Es zinu, ka tuvojas sapulce.
Uz tevi var paļauties?
Nevaru apspriest, kā balsošu.
Nopietni? Ar mani?
Es zinu.
Muļķi, tu tur biji.
To es arī zinu.
Man jāiet.
Ej tu nost.
Elij...
Padome neko neizlems, kamēr neuzklausīs cilvēkus.
Došu vienu padomu.
Sakārto savas domas.
Pieraksti tās. Un tad rītdien nolasi skaļi.
O, nu, jā. Jo es esmu stulba.
Jo tu esi nikna, Elij.
Un neviens nebalsos par nikno.
...tāpēc es uzskatu, ka mums vairāk jāaudzē tītari
un mazāk vistas.
Un tā es nonāku pie iepriekšteiktā par kukurūzu.
Tā, kā esmu jau daudzreiz teicis, nav viegli audzējama,
tomēr tā aug straujāk.
Jūs varat uzzīmēt grafiku ar pūlēm un resursiem
- pret laiku, kad iegūst ražu, lai... - Skot...
Piedod, bet tev jāturas pie tēmas.
Nu, tā ir atklāta sapulce. Likumā...
Varbūt mums jāķeras klāt tam, ko visi vēlas apspriest.
Man nav viedokļa par to Sietlas kreņķi.
Labi. Paldies.
Tā runāja Skots.
Nākamā būs Reičela.
Jā. Džoels bija svarīgs daudziem no mums.
Nedzirdam tevi.
- Vari paņemt mazo, lūdzu? - Jā.
Labi, ejam.
Teicu, ka Džoels mums visiem nozīmēja tik daudz.
Taču viņš nebija vienīgais.
Es todien zaudēju māsu.
Daudzi apglabāja savas ģimenes.
Un nu jūs gribat sūtīt, kā teica, 16 labākos?
Kamēr viņi būs prom, kurš sargās no reideriem?
Siena ir knapi salāpīta.
Neviens nevar apsolīt, ka tie 16 izdzīvos.
Tāpēc mana sirds ir ar jums,
Tomij un Elij.
Bet mums pārāk sāp. Un tas ir par ātru.
Paldies tev, Reičel.
Nākamais ir Kārlails.
Es runāšu īsi.
Jo šis ir vienkārši.
Ļaudis atnāca,
nogalināja Džoelu.
Kāpēc gan mēs nevarētu atriebties?
Nu, tāpēc, ka mums to nevajag.
Piedodiet, un jums piedos.
Bez aizvainojuma.
Bez atriebes.
Un es pat neesmu kristietis.
Tikai redzu tur gudrību.
Tā atšķir mūs
no reideriem un slepkavām.
Mūsu spēja apžēlot.
Tie draņķi nav pelnījuši žēlastību.
Protams, ka nav. Tāpēc jau tā ir žēlastība.
Tad pie joda visu!
Un ej ellē ar savu muldamo, Kārlail!
- Set, apsēdies. - Nē!
- Tu neesi sarakstā. - Nē!
Par ko mēs te vispār runājam šeit?
Muļļas! Tas nav godīgi.
Jāpiedod ikvienam, kurš atvelkas un iemīž mums acīs?
Viņi ieradās mūsu mājās.
Viņi nodūra vienu mūsējo.
Mans Kungs! Kāds nobeidz jūsu brāli,
jūs vēl gribat durvis atslēgt?
Pieaudziet!
Jūs, idioti. Viņi atnāks vēl.
Viņi nāks vēl, jo mēs nelikām viņiem maksāt.
Un, kad viņi atnāks, viņi smiesies!
Un tas būs pelnīti.
Bariņš... nolādētu upuru.
ELIJA
Elij.
Es parasti nepierakstu domas,
jo nemēdzu domāt, pirms runāju,
kas agrāk radīja daudz raižu...
man pašai.
Un tas noveda pie lietām, kuras vairs nevar izlabot.
Bet es pašlaik nevaru to atļauties, tāpēc, ka es prasu ļoti daudz.
Es prasu, lai riskējam ar cilvēkiem un resursiem
ļoti grūtā brīdī.
Vēlos visiem pateikt -
ne jau atriebību es vēlos.
Tā nav. Es negribu atriebties.
Es vēlos to, ko sniedzam cilvēkiem.
Taisnīgumu.
Jo, ja tā mums nebūs, tad nebūs nekā.
Tieši to pārējā pasaule ir gatava mums sniegt.
Neko.
Pilna pasaule cilvēku, kas nepakustinās ne pirksta,
ja kaut kas ļauns notiks ar mani vai jums.
Mums ir vārds, kā saucam tādus.
Par svešiniekiem.
Bet nedomāju, ka mēs būtu svešinieki.
Gribu, lai zināt, ka paļaujos uz jums.
Un es zvēru, ja kāds darīs pāri jums
vai cilvēkiem, kurus mīlat,
varat uz mani paļauties.
Tieši tas satur mūs kopā.
Ne gardās vakariņas un Jaungada dejas.
Noteikti arī ne siena, to jau nesen izgāza,
bet Džeksona vēl turas te.
Es pieņemšu jebkuru padomes lēmumu.
Bet es lūdzu jūs - lūdzu.
Dariet, kas jādara, lai taisnīgums uzvar.
Ne manis dēļ.
Ne Džoela dēļ.
Bet es lūdzu jūs - lūdzu.
Dariet mūsu dēļ.
Paldies.
Padome balsos par piedāvājumu
sūtīt 16 pilsētnieku grupu uz Sietlu,
atrast Džoela slepkavas un... sodīt viņus.
Eimija-Beta?
Jā.
Nē.
Jā.
Nē.
Jā.
Nē.
Balsots astoņi pret trīs.
Piedāvājums ir noraidīts.
Izlemts.
Saņemies, devītais. Saņemies!
Tveriet bumbu!
Joz, devītais!
Ak, neraža.
Nezināju, ka šo skaties.
Pie joda.
Biļete visai sezonai.
Gandrīz kā 2003. gada sapņu komanda.
Ierausi alu?
Dabūju no Māršala.
Es manīju tevi pūlī šodienas sapulcē.
Jā.
Un nodomāju pie sevis:
"Tev gan bijis daudz darba šajā laikā."
Brutāli.
Un es izstiepjos un saraujos, lai pati tiktu pāri. Esmu...
viena uz visiem.
Un kā tu tiec galā?
Esmu alkoholiķe.
Un pīpēju zāli, cik vien var.
Re, cik neglābjams gadījums.
Bet tu nenāci, lai raizētos par mani.
Nezinu gan.
Tu redzi, ko citi nemana.
Baidos, ka viņa izdarīs ko stulbu.
Ko, netici viņas runai?
Un tu?
Protams, nē. Viņa ir mele.
Vēl atšķiras, vai kāds melo vai ir melis.
Ak, es zinu.
Un šī meiča? Melo.
Viņa nemeloja tik vienam cilvēkam, kurš...
Varam vienoties, ka domas dalās.
Svarīgākais, ka tev ir bail.
Tad parunāsim par to, labi?
Un bez maksas.
Negribu, lai viņa iet pa to pašu ceļu, kur Džoels.
Gudrojot attaisnojumus.
Beigās viss, kas sanāca, bija plosīšanās.
Tad domā, viņa pārņēmusi šo uzvedību no viņa?
Izrādās, audzināšana spēj tik maz.
Pārējais ir daba.
Viņa meklē ceļu, ne Džoela paraugu.
Nē. Nē.
Nē, nē. Manuprāt, viņi gāja līdzīgi no paša sākuma.
Tomij, es saprotu.
Tu jūties viņu mantojis un gribi pasargāt no briesmām.
Uzticies psihoterapeitei pēc 40 gadiem.
Dažus no mums...
Vienkārši nevar glābt.
Kas tur ir?
Dina.
Hei!
Es tikko devos gulēt.
Nē, es nedomāju, ka tu gāji gulēt.
Vai tu esi viena?
Esmu viena.
Nāc iekšā.
Ak, Jēziņ.
Lūdzu, nemēģini mani atrunāt.
Domā, ka es tāpēc nācu?
Tad... kāds ir tavs plāns?
Jāt uz Sietlu nošaut Ebiju.
Pa kādu ceļu?
Ziemeļrietumu.
Un tev ir tikai ieroči vai arī mazliet medicīnas preču?
Nē?
Tad labāk nenobrāz elkoni
un nesaķer drudzi plānotajā ceļā uz "rietumiem".
Ak tā, ko tad vajadzētu darīt?
Neiesim pa lielceļiem, apiesim pilsētas un apmetnes.
Pirmais posms ved caur dabas liegumu.
Laukā no meža, iesim pa Sneikriveras kanjonu.
Tad griezīsimies uz Snokvalmijas pāreju.
Snokvalmija?
Jā. Snokvalmija.
Pieiesim Sietlai no austrumiem, tad vērtēsim, kā tur izskatās.
Pārtika. Krava neliela, bet prātīga.
Ziemas mēteļi, jakas kā segas.
Pirmā palīdzība, baterijas. Pretlāču sprejs.
Tālāk, šaujamie. Kas tev pa rokai?
Tas ir Džoela?
Ar to tu nošausi viņu.
Kā nu ne.
Glabā tikai tam.
Lēns un ellīgi atsit.
Tiešām?
Gribi atšaut pēcpusi?
Ak, to man bieži saka.
100 patronu revolveriem un 50 šautenei.
Paķer jebkuru ar optiku.
Hlora tabletes. Panna un pārsegs Mirdzošajai.
Tikai Mirdzošajai?
Jā. Mums būs viens zirgs. Mazāk resursu.
Pārējo ņem, ko uzskati par vajadzīgu. Izņemot šo.
Kedas.
Man patīk kedas. Visu cieņu konsekvencei,
bet nejozīsi pāri valstij plānās kedās.
- Esmu to jau darījusi. - Bez kedām.
- Jautājumi? - Jā, viens.
Kā, ellē, to visu sadabūsim?
No viena čaļa.
Ak nē. Nesaki, ka atklāji Džesijam. Lūdzu!
Kapteinim Vaiomingam? Nē.
Mīlu to džeku, bet viņš pārāk iespringst par likumiem.
Velc virsū visas drēbes, munīcija kabatās.
Visam pārējam ir jāsalien tavā mugursomā.
Esi pie austrumu vārtiem 3.00 no rīta.
3.00 no rīta.
Hei.
Tencinu.
Varēji uzreiz pasaukt.
Nē, es to nezināju.
Tagad zini.
Mainām.
Šī ir labāka. Mainām.
Kā zirgs tika laukā?
Žanīnai ir nakts maiņa staļļos.
Viņa atbalsta mūsu lietu.
Mūsu lietu?
Tu jau slavēji "mūsu" taisnību, ne es.
Seglu soma ir pilna ar mantām, kuras nobēdzināju.
Divu nedēļu graužamie.
Apsēji, alkohols, zāles, bačas.
Es arī nāktu līdzi, bet cietu no draudzīgās uguns Jaungadā.
Kā zini, ka draudzīgās?
Jēziņ augstais.
Mums ir desmit minūtes, pirms atnāks patruļa.
Jums laiks startēt.
DŽOELS MILLERS
Nu tā. Tad... "F".
"F".
Fleetwood Mac.
- Nekā. - Kā?
Kāpēc ne? Tas ir mans viedoklis.
Jā, nu tavs viedoklis ir kļūdains, jo Frenks Zapa vēl pastāv.
Labi, tad... "G".
Green Day.
Tu kļūdies.
Tie ir Guns N' Roses.
Ozijs Osborns.
Skaisti! Dubultpunkti.
Tad, "L", "M", "N", "O"... "P"!
Tiešām mocīsi mani cauri visam alfabētam?
Nav obligāti. Esmu neparasti elastīga.
Padomāsim. Jauna tēma.
- Varbūt klusums? - Ir ideja.
Pirmais, ko nošāvi.
Jēziņ. Nopietni?
Jā. Bērnības šausmu stāstiņi.
Labi. Ar pirmo bija baigā čammāšanās,
bet varu palielīties ar otro.
Pieņemts.
Tas bija laiciņu, pirms nonācām Džeksonā.
Kanzassitijā viņš saķērās ar vienu sīko.
Tik pāris gadus vecāku par mani.
Un es pienācu no muguras,
pacēlu stobru un...
Jā.
Man tevis žēl, Elij.
Interesanti.
Es nošauju čali, un tu žēlo mani?
Tik atbalstoša es esmu.
Padod ziņu, ja pamani kādu aizsegu vai vietu nometnei.
Kāpēc? Vēl tak gaišs.
Sūdi, ne. Kā tas uznāca tik ātri.
Kā ellē tu zināji, ka tas notiks?
Esmu ragana.
Tiešām.
Tad... labunakti.
Labu.
Paklau, man ir stulbs jautājums.
Tas ir par Jaungada nakti.
Un, nu zini...
tas skūpsts.
Nu un?
Kas tur? Tu biji super ķēmā.
Un tu biji pilnā.
Skaidrs. Tāpēc neko nenozīmē, ja par to vaicā.
Nē, to es zinu.
Mans jautājums ir...
kā tu to vērtētu?
- No viena līdz desmit. - Nē.
Nu, beidz.
Tu esi skūpstījusi meitenes.
Tu esi kvīrs, es nē.
Mani interesē. Gribu zināt, cik labi man sanāk.
No viena līdz desmit.
Nu, labi. Seši.
Ej dirst, seši!
Tas nav maz.
Bet sūdīgi.
Ja godīgi, es tev neticu.
Bet tu vaicāji, es atbildēju. Nu, piedod.
Būtu... salabusi ar Džesiju.
Jau paspēju.
Nu, tad viss skaidrs.
Viņš kādreiz ir licies bēdīgs?
Džesijs? Jā.
Viņš ir teicis, kāpēc?
Nē.
Šķiet, dziļi sirdī viņš tāds vienkārši ir.
Vismaz es uz to ceru.
Kāpēc tu tā ceri?
Nu, ja tas nav tāpat...
tad manis dēļ.
Labi, guļam.
Guļam.
Elij?
Es nebiju tik pilnā.
DENDRĀRIJS SIETLA
Cik vēl tālu?
Tuvu.
Kādus 15 kilometrus.
Teorētiski iznāksim uz 5. ceļa,
pilsētas ziemeļos.
Viņš centās aizbēgt.
Kas tas par simbolu?
Nezinu. Tāds vēl nebija redzēts.
Dažādi kalibri.
Neizskatās pēc FEDRAS.
Dina.
Malā!
Kas tad nu?
Tur ir vēl...
Būs labi?
Jā, piedod. Tā man...
Tā vēl nebija gadījies.
Laikam smakas dēļ.
Nebija nekāds vieglais skats.
Ja nu tie bija viņi...
Ja nu Ebijas grupa nošāva visus...
pat bērnus?
Jā.
Ejam prom.
Esam jau tuvu.
UZMANĪBU!
Cik klusi.
Jā. Pārāk klusi.
Kērtiss vai Vaipers?
Abi. Visās četrās filmās.
SIETLA 15 KM
Vēl 15 kilometru.
Vēl 15.
O!
Sajātā Sietla.
Forši.
Un neviens nešauj uz mums.
Laikam nav daudz vilku.
Drīz būs vēl mazāk.
Kērtiss vai Vaipers?
Ko? Nē.
Tas bija mans teksts, tēlojot skarbo.
Tev tāpat sanāk.
Menij?
Jā, ko vajag?
Mēs braucam uz biznesa centru. Viss mierā starp 3. un 5. posteni?
Teica pārbaudīt 6. un 8.
Nu jau, maukas, grib 3. un 5.
Menij, dzirdi?
Jā, beidziet tak drāzt ik sekundi. Mīkstie.
Viss labi. Varat doties.
VLK
Tulkoja: Baiba Veidere Subtitri: Mārtiņš Grīnbergs