Jură-mi că tot ce ai spus despre Licurici e adevărat.
Jur.
Bine.
De ce ar face asta?
Am auzit zvonuri.
Că ar fi luat o puștoaică despre care se zice că...
Nu e adevărat.
Ce se zice?
Ceva neadevărat.
Pentru că nu e posibil.
Nu. Probabil că nu.
Și, chiar dacă ar fi, tot nu contează.
- Nu fără... - Gata!
Vrei să-ți faci griji, fă-ți griji pentru noi!
Și ce facem?
Căutăm alți Licurici?
Unde?
Locul ăsta era casa Licuricilor.
Ed are un frate care conduce o echipă la Seattle.
Un tip pe nume Isaac.
Se pare că ne-ar primi și pe noi.
Nu până nu-l găsim pe Joel.
O să-l găsim.
Îl găsim.
Fii convins de asta!
Bun, hai să vedem cum.
Deocamdată știm
că e traficant și că-l cheamă Joel sau Joe, nu se știe sigur.
50 de ani, încărunțit, barbă,
1,80 m, cicatrice pe tâmpla dreaptă.
Da, și se zice că e chipeș. Uitasem.
Are trei zile înaintea noastră. Trebuia să-l fi urmărit.
A plecat, Abby. Cu singura noastră mașină.
Și noi încercam să-i salvăm pe răniți.
Dar n-am salvat pe nimeni. Nu?
Nu e corect.
Nu. Nimic din toate astea nu e corect.
Abby.
Poate...
Poate că echipa din Seattle are resurse.
Ne-ar putea ajuta să aflăm o pistă.
O să mă ajutați să-l găsesc.
Da, o să te ajutăm să-l găsești.
Și o să te ajutăm să-l omori.
Lent.
Poftim?
Când îl omorâm...
îl omorâm lent.
CINCI ANI MAI TÂRZIU
Ridică-te!
Gata!
Ellie!
Te-am făcut praf!
În primul rând, „gata” înseamnă „oprește-te”.
Scuze. Mă luase valul.
În al doilea rând, nu-i „faci praf”
pe cei care te-au pocnit primii. Ți-ai luat-o-n față, apropo.
E clar că țin la bătaie, deci cui îi pasă?
- Ai dat tare, apropo. - Am lăsat-o.
M-ai lăsat?
Da, te-a lăsat.
- De ce? - Așa i-am zis.
- De ce? - Altfel, ai fi văzut stele verzi.
Și nu vreau să-i explic asta lui Joel.
Să nu mai faci asta!
Bine.
Trebuia să câștig mai repede, dar restul a fost bine.
Restul a fost bine.
Te duci la petrecere diseară?
Nu trebuie? Fiindcă, vezi Doamne, o ardem în comunitate.
Acum faci parte din comunitate?
Serios, dacă da, ne-ar prinde bine niște ajutor
la spartul lemnelor pentru gătit.
Nu mă menaja!
E distrusă.
Bună!
Bună, puștoaico!
A mers ceva prost?
Păi, conductele principale sunt din ceramică,
sunt crăpate și pline de rădăcini.
Nu prea știm ce să facem. Și meșterul nostru nu meșterește.
Da, scuze. Ies și eu într-un minut.
Ce faci?
Repar siguranțele astea.
Voiau să arunce tot tabloul, dar au nevoie doar de arcuri.
Mă înveți?
Bine.
Ei bine...
În primul rând,
înainte să lucrezi cu circuite, verifici dacă sunt sub tensiune.
Cum faci asta?
Păi...
Le ling?
Cu voltmetrul.
Asta e partea care contează.
Lamela bimetalică.
Dacă e prea mult curent, lamela se încălzește,
se îndoaie, acționează pârghia, iar siguranța întrerupe circuitul.
Altfel, cablurile se tot încălzesc,
iau foc prin pereți
și s-a zis cu casa ta.
- Pot să te întreb ceva? - Zi!
De ce e supărată pe tine?
A zis că e supărată?
Nu. Dar...
Ești cea mai bună prietenă a ei. Ți-ar fi zis.
Nu.
Bănuiesc că e normal.
Are 19 ani, iar eu îi sunt...
ce sunt.
Nimeni nu-și place părinții la vârsta asta.
Copilul meu n-a ajuns
la vârsta asta, deci acum plutim amândoi în ape noi.
O să depășim situația.
Da, are sens.
- Deci arcurile țin pârghia... - Ideea e că încerc.
Știu că-s nesuferit și poate prea protector. Iar ea e...
ea. Dar...
Ce am făcut?
Nu știu.
Da, păi...
Nu pot să fiu responsabil pentru sentimentele altcuiva.
Faci psihoterapie?
Măi să fie! Te vezi cu Gail?
Nu fac terapie, Doamne! Du-te...
Repară conducta principală!
Îndepărtează părțile crăpate,
scoate rădăcinile și umplem golurile cu adeziv. Hai!
O să fie bine.
Dina!
Să nu spui nimănui că fac terapie!
- Drace! - Luneta asta e șmecheră.
Nu e luneta, ci lunetistul.
Devii bună.
Cine urmează?
Să vedem...
Așa. Sunt mai mulți lângă drum.
Unul e ieșit din grup. Îl vezi?
Da.
La ăsta să nu te grăbești!
E departe, glonțul are cădere.
E mai la deal, trebuie să compensezi.
În cap?
Întotdeauna.
- La dracu'! - Aia e.
- Nu-i nimic. Tot l-ai nimerit. - Presupun.
Sunt mulți acolo.
Da, am observat. Probabil coboară pe Route 89.
Or veni din Alpine.
Ar trebui să ne întoarcem. Vreau să trimit o echipă acolo.
Tare! Mă duc și eu.
Pentru o perioadă,
te scoatem din echipele de patrulare.
Te punem la poartă.
Să păzesc poarta? De ce?
E o sarcină importantă.
Doar stai ca prostu' pe gard.
Își face griji pentru tine.
Nu-mi vine să cred!
Data trecută ai fost cam imprudentă.
Erau doi Agitați și un Clicker cu doi dinți în gură.
M-am descurcat. Nu asta e sarcina?
Te-ai îndepărtat de grup, Ellie. Avem niște reguli.
Scutește-mă! Dina face asta mereu
și n-o pune nimeni la gard.
Tommy, sunt adultă.
Nu poate să-mi spună ce să fac.
Dar poate să-mi spună mie.
Uite, îl știu de-o viață.
Uneori e mai ușor să închizi ochii.
Nu-mi pasă dacă e mai ușor. Nu e corect.
Și știi că nu eu sunt marea grijă când vine vorba
- ...de Infectați. - Hei! Nu.
Ai jurat. Nu vorbim despre asta.
Am fost mușcată de braț.
Ellie, nu vorbim despre asta.
Am fost mușcată!
- Hei! - Am fost mușcată!
Hei!
Sunt imună!
Hei!
Doamne! Fir-ar să fie!
Pe bune, tu și fratele meu
sunteți unul și același.
Dacă suntem la fel, știi că n-ai șanse de câștig.
Pune-mă la patrulare!
Se pleacă la 13:00 spre Alpine.
O să urmezi regulile,
o să asculți de căpitan,
fără întrebări, fără excepții.
Depinde, totuși. Cine e căpitanul?
Ellie!
Bine, atunci. Cum zici tu.
O să respect regulile.
Deschideți!
Astea trei o să fie gata până mâine.
Și ne mai ia o zi cu canalizarea.
Ați vrut ca biblioteca și școala să fie terminate până la primăvară,
dar au nevoie de acoperiș nou.
Cu forța de muncă de acum,
nu văd cum am putea termina până la vară.
Fereastra asta nu mai izolează bine.
Da. Îi trebuie chit.
E prioritar.
Am folosit o groază ca să restaurăm noul...
- Trebuie construit mai repede. - Mai repede?
Sigur. Cât de repede?
Vezi tu, avem un buton
numit constructo-metru.
- Joel! - Lucrăm mai repede dacă-l învârți.
Nu mai avem unde să-i băgăm pe oameni.
Da, am observat.
Poate consiliul tău n-o să mai permită să vină atât de mulți.
E consiliul nostru.
Iar oamenii ăștia sunt refugiați
și fug de Infectați.
- Să-i lăsăm de izbeliște? - Dacă barca de salvare e plină, da.
Îi lăsăm de izbeliște.
Dacă aș putea, i-aș primi pe toți.
Și lucrez zi și noapte ca să fac mai mult loc. Știi bine asta.
Dar mai întâi trebuie să ai grijă de semenii tăi.
Unchiule Joel!
- Salut, amice! - Ce-s astea?
Vino aici!
Ne uităm la hărți.
Vezi?
Aici locuim noi.
Ăsta ce e?
Gardul.
- Ce e înăuntru? - Oameni.
Și în afară?
Monștri.
Așa e. Și cum îi ținem departe?
Îi împușcăm.
De ce ai zis-o la plural?
- Împuști monștri? - Nu.
- Ba da. Împuști monștri. - Hei!
- Tati! - Iată-l!
Micuțul asasin. Da!
Mi-ai lipsit.
Bună!
- Cum e? - Soția ta vrea să construiesc mai rapid.
I-ai zis-o p-aia cu butonul?
Da, mi-a zis-o.
Vino aici, puiule!
Te faci măricel.
- Vânezi sau... - Infectați.
Cum, singur?
Da.
Trebuie să plec.
Să nu ierți niciun monstru, Benji!
M-ai nimerit.
Joel,
și tu ai fost refugiat.
E deschis.
Vin imediat.
Vrei ceva de băut?
Ce ai?
Whisky.
Ceai de plante.
Dar ceaiul e mai mult din ciulini și pământ.
Cu ce ocazie?
E ziua mea.
Vrei să începem?
Resturi și coji. Mă crezi la liceu?
E iarnă, Gail.
Dar Eugene reușea.
Ianuarie, februarie,
tipul creștea muguri cât conul de brad.
Lipicioase ca naiba.
Plată acceptată.
Nu știam că psihiatrii aveau voie să bea la ședințe.
Psihoterapeuții.
Psihiatrii sunt ăia cu pastilele.
Și nu, n-avem voie să bem la ședințe,
dar eu m-am trezit tristă de dimineață.
E prima mea zi de naștere fără soțul meu, după 41 de ani.
Tic-tac.
Am încercat ce mi-ai zis.
I-am lăsat spațiu.
N-am mai pus presiune pe ea.
Nici n-o mai pun să mâncăm cina împreună.
Și ce am primit în schimb? Nimic.
Vine acasă, se închide în garaj,
în care n-ar fi trebuit s-o las să se mute.
Și cam atât.
Nici măcar un „bună”.
O văd prin oraș și dă ușor din cap, de parcă sunt străin sau vreun nemernic.
Până și Dina m-a întrebat ce e cu ea.
Toți și-au dat seama.
Ea, în schimb...
mă tratează ca pe un om.
Vorbește cu mine, mă salută.
Îmi zâmbește, mă respectă.
Mă face să mă simt de treabă, și chiar sunt.
Dina mă înțelege.
De parcă ea ar fi copilul meu.
Dar nu este.
Nici Ellie nu e.
Uite ce e...
Hai să încercăm ceva diferit.
Cum ar fi?
Să nu te prefaci că ai cea mai plictisitoare problemă din lume.
„Fata de 19 ani se poartă cu mine...
cum se poartă toate fetele de 19 ani cu tații lor, fără excepție.”
E deja a cincea noastră ședință.
Așa o să te plângi mereu?
N-ar trebui să-mi validezi sentimentele sau așa ceva?
Ba da, chiar fac asta.
Dar n-o s-o mai fac.
Pentru că mă minți.
Și e obositor.
Da, minți, Joel.
Minți.
Fac asta de mult timp și-mi dau seama când cineva omite ceva.
Și tu cu siguranță omiți să-mi spui ceva.
Și vrei să validez asta?
Nu.
De fapt, n-ai să vezi!
- Nu ești la primul pe ziua de azi. - Nu.
Și am mințit și când am spus că-s tristă.
O să revin în altă zi.
S-o spun cu voce tare?
Da, ar trebui.
Nu poți vindeca ceva decât dacă ai curajul s-o spui cu voce tare.
Dar mi-e frică.
Mi-e frică s-o spun.
Și de aceea trebuie s-o fac.
L-ai împușcat mortal pe soțul meu.
L-ai omorât pe Eugene.
Și îți port pică pentru asta.
Nu, poate un pic mai mult de atât.
Te urăsc pentru ce ai făcut.
Te urăsc pentru asta.
Și, da, știu că n-ai avut de ales.
Știu asta.
Știu că ar trebui să te iert.
Am încercat, dar nu pot.
Din cauza modului în care ai făcut-o.
Și, când îți privesc chipul,
cum stai în casa noastră...
mă enervează la culme.
Asta e. Am spus-o.
Mi-e rușine,
dar acum am spus-o
și nu mai pot s-o retrag.
Și acum poate că există o șansă să fac pace cu tine.
E rândul tău.
Spune ce ți-e frică să zici!
Pot să te ajut.
Spune-o cu voce tare! Orice ar fi, oricât de rău ar fi,
promit că o să te ajut.
I-ai făcut ceva?
Ai rănit-o?
Nu.
Atunci?
Ce ai făcut?
Am salvat-o.
Vin.
Bună!
Am venit să te iau.
Ești în echipa de azi?
Lasă-mă o clipă!
Rezervă-ți cât timp ai nevoie. Două minute.
Am auzit că azi trebuia să stai de pază la gard.
Cum ai scăpat de asta?
Tommy.
De unde ai luat tocul?
De la Dominique.
În schimbul unor ghete vechi.
Trebuia să fi păstrat ghetele.
- Să te ajut. - Mă descurc.
E în regulă, te ajut. Iată!
Așa.
Stai așa, să strâng și aici.
Da. Și acum...
Așa.
- E mai bine? - Da.
Uite ce echipată ești!
Ești ca în Curtis and Viper.
Filmele care-i plac lui Joel.
Da, le știu.
Voiam să le văd împreună cu el mâine-seară.
Vrei să ni te alături?
Mergem în patrulare?
Da, mergem în patrulare.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Da.
Bună, Shimmer!
Bună, fetițo!
Ellie!
Au venit.
Bun, am întârziat cinci minute
din cauza unora dintre voi, așa că o să fiu concis.
Mergeți la Alpine.
Sunt câțiva care n-au mai fost acolo, deci atenție!
O luați pe Route 191 spre Hoback.
Da, Dina.
Bună! Rămânem pe drumuri, scrutăm împrejurimile,
ajungem la punctele de control și semnăm condica?
Știi ceva? Sună minunat.
Dar, în timp ce faceți asta, s-au semnalat rătăciți,
așa că atenție la întoarcerea în oraș!
Văd că Ellie s-a îmbrăcat ca în Curtis and Viper.
- Ce dracu'? - Dar nu uitați
că asta e doar o misiune de recunoaștere.
Sigur, dacă vedeți un Agitat sau doi, îi împușcați.
Dacă-s mai mulți, dacă e ceva mai grav,
vă întoarceți și trimitem o brigadă. Ați înțeles?
Știi că ești doar cu patru ani mai mare decât noi, nu?
Zi că ai înțeles!
Am înțeles.
Mulțumesc.
Patrula va fi condusă de Kat,
deci o să-i urmați ordinele.
Semnalul de azi pentru „fără probleme” e galben.
Galben e de bine, verde e de rău.
Lăsând gluma deoparte, puteți să luați lucrurile mai în serios?
Ceilalți vă admiră.
Habar n-am de ce.
Bun. Echipa Alpine, porniți!
Echipa Alpine pleacă acum.
Deci te duci diseară?
Da, mă duc.
Vii cu cineva?
Nu.
De ce nu?
- Kat e disponibilă. - De ce aș invita-o pe ea?
Pentru că este... cealaltă.
- Dumnezeule! - Ce e?
Ai fost cu ea.
Și și-a lăsat amprenta.
Da, sigur, mulțumesc.
Dar nu.
Îți place altcineva.
Uite, poți să mergi cu mine.
Putem să ne prăjim
și să dansăm pe muzica celor de la... Cum le zice?
Brittany and the Jug Boys.
O să fie distractiv.
Numărăm secundele până la Anul Nou. Prietene pe vecie, 2029.
- Nu ești cu Jesse... - Nu.
Ne-am despărțit.
Da, din nou.
Deocamdată.
Ce e cu voi doi?
Nu știu.
Să mergem!
Bine.
- Pornim. - Stați!
Ar trebui să ne întoarcem și să raportăm.
Suntem echipa de recunoaștere, Kat.
Stați! Fetelor!
Fetelor, pe bune!
De câți Infectați e nevoie ca să doboare un urs?
Uite camioneta!
PRODUSE PROASPETE
MAGAZINUL GREENPLACE
S-au ascuns în magazin?
Da. Se pare că cel puțin unul a intrat înăuntru.
La somnic, după ce s-a înfruptat din urs.
Da.
Auzi...
cum se numește un grizzly morocănos?
Urs-uz.
Ai inventat-o pe loc?
- Da. - „Urs-uz”?
- Da. - Pe bune?
Crezi că înfometatul mai trăiește?
Așa sper.
Bine.
- Bună! - Salutare!
- Vine distracția. - Bună!
Doamne!
Ești fericită?
Acum putem să ne întoarcem?
Da, o să ne întoarcem.
Pe cuvânt. Doar o să...
ascultăm dacă e cineva înăuntru. Asta e misiune de recunoaștere.
Poate fi un om normal rămas blocat, care are nevoie de ajutor.
Da, dacă e o familie înăuntru?
Dacă e un copil mic
sau un bebeluș?
Nu-s bebeluși acolo.
Hei! Avem niște reguli.
Bine.
Dacă auziți ceva, vă întoarceți imediat.
Bine.
Le lași să intre?
Le dau cinci minute.
Două la unu.
Bine, una la unu. Am mai făcut asta.
Sau preferi să-i lași pe bărbați să se ocupe?
Doi.
Sticla.
MAGAZINUL GREENPLACE ANGAJATUL LUNII - 2003
IULIE - AUGUST
Așa, frate!
Te-a mușcat? Trebuie să te împușc?
Nu astăzi.
Bine.
Tare!
Înainte să plecăm, trebuie să vezi panoul cu angajatul...
Ellie!
Ești teafără?
Sunt bine.
Nu mi-am rupt nimic.
Cred.
La naiba!
Ești singură?
Nu aud nimic.
Cred că nu-i nimic.
Bine,
hai să vedem cum urci!
Nu văd pe unde să ies.
Sunt numai uși încuiate.
Bine. E prea departe ca să cobor după tine. Deci...
Mă duc să caut niște scări, să văd cum poți să urci.
- Stai acolo! - Bine.
Ellie...
stai pe loc!
- Da - Bine.
PEOPLE TOPUL CELOR MAI FRUMOASE ȚINUTE
Vino încoace, nemernico!
Vino încoace!
La naiba!
Ellie, ești bine?
Ellie, eu sunt!
Aici sunt.
La naiba! Ești teafără?
Da.
Atât?
Doar ea?
Doar ea.
Deci spui că era...
deșteaptă?
Nu spun că făcea calcule matematice,
dar n-a venit la mine.
A făcut ce facem noi.
S-a adăpostit. A plănuit. A așteptat.
M-a ademenit.
M-a urmărit.
ORAȘUL JACKSON WYOMING
Tu ai văzut asta?
A fost exact cum spune Ellie.
Ați intrat într-o clădire neinvestigată. Cum se poate considera
că ați urmat regulile și ați ascultat de căpitan?
Nu e prima dată când facem asta.
Am mai omorât mulți Infectați.
Dacă erai acolo cu Joel, voi n-ați fi intrat?
- Nu e același lucru. - De ce?
- Pentru că e diferit. - Cum?
Bun. Cereți-i scuze lui Kat și raportați-i lui Jesse.
Duceți-vă!
Le credeți?
Dina a mințit, n-a văzut nimic.
Dar o cred pe Ellie.
Poate că deșteapta a fost un caz izolat.
Poate.
Dar ceilalți șase care au doborât grizzlyul?
Nu e bine că au fost șase, dar n-a fost nici hoardă.
Nu încă.
În ultimul timp
- ...am avut un presentiment. - Zău?
„Realitatea e doar un amalgam de presupuneri.”
Lily Tomlin.
Patru ore până la Anul Nou.
Se suspendă?
Se suspendă.
URSUZ!
N-O DA ÎN BARĂ
Intră!
Ellie...
- Te simți mai bine? - Nu.
Bine.
Am venit să văd dacă vii diseară.
Ar fi bine să fii prezentă.
Nu știu. Da, poate.
Nu știu sigur.
Ai mai cântat?
Suficient, da.
Corzile sunt uzate.
- Păi... - O să-ți pun unele noi.
- Nu trebuie să faci asta... - Ți-o aduc mâine.
LA MULȚI ANI 2029
Urăsc chestiile astea.
Mie-mi spui?
A trebuit să mă amețesc ca să vin aici.
Face un spectacol pe cinste.
Un An Nou fericit!
Veți fi iar împreună în maximum două săptămâni.
Ba nu.
- De ce? - Ellie!
Ce ți-a luat așa mult?
Bun. Următoarea e ceva mai lentă. E printre preferatele noastre.
- Hai să mergem! - Dar...
Nu uitați că patrulați de dimineață, să vă odihniți!
Da, să trăiți!
Am să-ți pun o întrebare serioasă.
Cât de rău miros?
Ca un munte de gunoi.
Bine.
Da.
Ce scârbos!
Ești foarte beată.
Sunt fumată.
Am fumat mult.
Toți tipii se holbează la tine acum.
Sau poate... se holbează la tine.
Ba nu.
Poate că...
sunt geloși pe tine.
N-au niciun motiv.
Nu-s o amenințare.
Vai, Ellie!
Cred că ar trebui să fie îngroziți de tine.
Hei!
E un eveniment familial.
Scuze.
Scuze!
În biserică... Linguristelor!
- Ce dracu' ai spus? - Ellie! Nu.
Pleacă naibii de aici!
Doamne!
Seth, hai să...
Hai să luăm niște aer!
Hai să mergem!
Te simți bine?
Ce-i în neregulă cu tine?
N-am nevoie de ajutorul tău.
Bine.
Așa!
Noroc!
La mulți ani!
Doamne! Stați!
Hai să mergem!
Subtitrarea: Valeriu Cosa