Prisiek, kad viskas, ką sakei apie Jonvabalius, tiesa.
Prisiekiu.
Gerai.
Kodėl jis taip darė?
Girdėjau gandų.
Apie kažkokį vaikį, kurį jis pasiėmė...
Tai buvo netiesa.
Kokį?
Taip nebuvo.
Todėl, kad tai neįmanoma.
Ne. Turbūt ne.
Ir net jei būtų, tai jau nesvarbu.
- Ne be... - Užteks.
Jei nerimauji, nerimauk dėl mūsų.
Tai ką darysim?
Ieškosim kitų Jonvabalių?
Kur?
Jonvabaliai buvo čia.
Edo brolis vadovauja grupei Siatle.
Jis vardu Izaokas.
Turėtų mus visus priimti.
Pirma turim rasti Džoelį.
Rasim jį.
Tikrai.
Tikrai!
Gerai. Pagalvokim, kaip.
Štai, ką žinom.
Kontrabandininkas, Džoelis. O gal Džojus, ne visai aišku.
Virš 50, žilas.
Barzda, ūgis 1,8 m. Randas ant smilkinio.
Taip, sako, kad gražus. Pamiršau.
Turėjom pradėti vytis prieš tris dienas.
Jis išvažiavo mūsų mašina, Ebe.
Mes bandėm gelbėti sužeistuosius.
Bet nieko neišgelbėjom, ar ne?
Tai neteisinga.
Ne. Visa tai tikrai neteisinga.
Ebe.
Gal...
Gal Siatlo grupė turi išteklių.
Jie galėtų padėti mums ieškoti.
Padėsit man jį rasti.
Taip. Padėsim tau jį rasti.
Ir padėsim jį nužudyti.
Lėtai.
Ką?
Kai jį žudysim...
darysim tai lėtai.
PO 5 METŲ
Kelkis.
Gerai. Gerai!
Ele!
Bum, niekše.
Pirmiausia, „gerai“ reiškia „liaukis“.
Įsijaučiau.
Antra, negali taip daryti žmogui,
kuris pirmas tau trenkė. Beje, tiesiai į veidą.
Smūgių nebijau, kam tai rūpi?
- Net ir stiprių. - Trenkiau silpnai.
Silpnai?
Taip, silpnai.
- Kodėl? - Nes aš liepiau.
- Kodėl? - Jis būtų tave nokautavęs.
Nenoriu dėl to aiškintis Džoeliui.
Daugiau to nedaryk.
Gerai.
Turėjau veikti greičiau, bet kitkas buvo gerai.
Kitkas buvo gerai.
Eisi šįvakar į tą renginį?
Reikia, dėl bendruomenės ir taip toliau.
Priklausai bendruomenei?
Bet rimtai, praverstų papildoma pora rankų
kapojant malkas gaminimui.
Nesmūgiuok silpnai.
DŽEKSONAS, VAJOMINGAS
Velnias.
Labas.
Sveika.
Kažkas nepasisekė?
Pagrindiniai vamzdžiai iš molio,
suskilę ir pilni šaknų.
Nežinom, ką daryti, o mūsų vadovas nevadovauja.
Taip, atleisk. Tuoj ateisiu.
Ką veiki?
Taisau pertraukiklius.
Ketino išmesti. Tereikia pakeisti spyruokles.
Pamokysi?
Gerai.
Na...
Pirmiausia,
prieš imdamasi laidų, patikrink, ar yra įtampa.
Kaip tai padarytum?
Aš...
juos palaižyčiau?
Įtampos testeris.
O čia – svarbioji dalis.
Bimetalinė juostelė.
Jei elektros srovė per stipri, juostelė įkaista,
sulinksta, atlaisvina svirtį ir grandinė nutrūksta.
Jei ne, laidai perkaistų,
sienose kiltų gaisras
ir namas sudegtų.
- Galiu kai ko paklausti? - Klausk.
Ko ji ant tavęs pyksta?
Sakė, kad pyksta?
Ne, bet...
Jūs geriausios draugės, būtų pasakiusi.
Ne.
Turbūt tai normalu.
Jai 19, aš esu jos...
tas, kas esu.
Visi paaugliai nemėgsta tėvų.
Su savo vaiku nespėjau
to patirti, todėl abu bandom tai suprasti.
Išgyvensim.
Taip. Tiesa.
- Spyruoklės prilaiko svirtis... - Aš bandau.
Žinau, aš kietas ir gal per daug ją saugau, o ji...
yra ji. Bet...
Ką aš padariau?
Nežinau.
Taigi...
Negaliu jaustis atsakingas už kito žmogaus emocinę būklę.
Lankai terapiją?
Po velnių. Pas Geilę?
Nelankau terapijos. Eik...
Sutvarkyk vamzdžius.
Nupjauk sutrūkusias dalis,
tarpus užpildysim termoplastiku. Eik.
Viskas bus gerai.
Dina.
Niekam nesakyk apie terapiją.
- Velnias. - Kietas taikiklis.
Svarbu ne taikiklis, o šaulys.
Tau puikiai sekasi.
Kas toliau?
Pažiūrėkim.
Gerai, yra būrelis prie kelio.
Vienas atsiskyrė, matai?
Matau.
Gerai. Su šituo neskubėk.
Jis toliau, ilgiau kris.
Eina įkalnėn, turi kompensuoti.
Taikyti į galvą?
Visada.
- Velnias. - Ne.
- Nieko, vis tiek pataikei. - Taip.
Ten jų daug.
Taip, pastebėjau. Turbūt keliauja 89 greitkeliu.
Gal ateina iš Alpaino.
Grįžkim, noriu nusiųsti ten sargybinių.
Gerai, aš tai padarysiu.
Tiesą sakant,
į sargybą tavęs nesiųsiu.
Stebėsi vartus.
Vartus? Ką? Kodėl?
Tai svarbus darbas.
Tai stovėjimas ant tvoros.
Jis nerimauja.
Negaliu patikėti.
Pastarąjį kartą elgeisi neapdairiai.
Buvo du bėgikai ir klikeris be dantų.
Juk darbą atlikau?
Ėjai ten viena, Ele. Nepaisei taisyklių.
Baik, Dina nuolat taip daro.
Jos ant tvoros nesiunti.
Tomi, aš suaugusi.
Jis negali man nurodinėti.
O man gali.
Bendravau su juo visą gyvenimą.
Kartais lengviau tiesiog nusileisti.
Man nerūpi, tai neteisinga.
Dėl manęs rūpintis reikia mažiausiai,
- kalbant apie infekuotus. - Ne.
Prisiekei to nebeminėti.
Man įkando į ranką.
Ele, apie tai nekalbam.
Ei, visi, man įkando!
- Ei. - Man įkando!
Ei! Ei, ei.
Turiu imunitetą!
Ei!
Jėzau. Po galais.
Prisiekiu, judu su mano broliu
esat tas pats žmogus.
Jei mes tas pats žmogus, tai žinai, kad nelaimėsi.
Skirk mane į sargybą.
Alpaino takas, 13 val.
Laikykis taisyklių,
klausyk kapitono,
nieko neklausinėk.
Priklauso nuo to, kas bus kapitonas.
Ele.
Gerai, kaip nori.
Darysiu, kaip reikia.
Atidarykit!
Šitie trys bus baigti kitą dieną.
Prijungsim vamzdžius.
Norėjot renovuoti biblioteką ir mokyklą iki pavasario,
bet reikia naujo stogo.
Su tokia darbo jėga
tai padaryti galim tik iki vasaros.
Šitas langas nebeapsaugo nuo šalčio.
Taip. Glaistas.
Tai man labai svarbu.
Daug jo sunaudojom atnaujindami...
- Reikia statyti greičiau. - Greičiau?
Kiek greičiau?
Turim tokį prietaisą,
statyboms reguliuoti.
- Džoeli. - Pasuki ir pagreitini.
Žmonės nebetelpa.
Pastebėjau.
Gal tavo taryba tiek daug jų nebeįleis.
Tai mūsų taryba,
jie bėga iš žlugusių gyvenviečių.
Nuo infekuotųjų.
- Neįleisti jų? - Jei mūsų valtyje nėra vietos, taip.
Neįleisti.
Jei galėčiau, įleisčiau juos visus.
Dirbu dieną naktį, kad padaryčiau daugiau vietos. Juk žinai.
Bet pirmiausia turi pasirūpinti savais.
Dėde Džoeli.
- Sveikas. - Kas čia?
Eikš.
Čia žemėlapiai.
Matai?
Mes gyvenam čia.
O kas čia?
Tvora.
- O viduje? - Žmonės.
O kas už jos ribų?
Pabaisos.
Taip. O kaip apsisaugom?
Mes jas nušaunam.
Kaip tai „mes“?
- Šaudai pabaisas? - Ne.
- Taip, šaudai pabaisas. - Labas.
- Tėveli! - Štai ir jis.
Žudikas. Taip.
Pasiilgau.
Labas.
- Ką veikiat? - Ji nori statyti greičiau.
Sakei jai apie prietaisą?
Taip, sakė.
Eikš, mažuti.
Tu jau toks didelis.
- Medžiojai, ar... - Infekuotuosius.
Pats vienas?
Taip.
Turiu eiti.
Šaudyk pabaisas ir toliau, Bendži.
Pataikei.
Džoeli.
Tu irgi buvai pabėgėlis.
Atidaryta!
Tuoj ateisiu.
Nori ko nors išgerti?
Ko turi?
Viskio.
Žolelių arbatos.
Bet ten daugiausia usnys ir žemės...
Kokia čia proga?
Mano gimtadienis.
Na, gal jau pradėsi?
Žiedai ir stiebai. Gal aš mokinukė?
Dabar žiema, Geile.
Judžinas gaudavo.
Sausį, vasarį
jis užaugindavo kankorėžio dydžio pumpurų.
Labai lipnių.
Mokestis tinka.
Nežinojau, kad psichiatrams darbe leidžiama gerti.
Psichoterapeutams.
Psichiatrai išrašo tablečių.
Ne, mums neleidžiama gerti,
bet šįryt pabudau liūdna.
Tai pirmas mano gimtadienis be vyro... per 41 metus.
Tik, tik, tik.
Išbandžiau, ką patarei.
Atsitraukiau.
Lioviausi ją spaudęs.
Net neverčiu kartu vakarieniauti.
O ką iš to gavau? Nieko.
Ji pareina namo, užsidaro garaže,
į kurį neturėjau jai leisti įsikelti,
ir viskas.
Net nepasisveikina.
Kai sutinku ją mieste, ji tik palinksi galva, lyg būčiau svetimas.
Net Dina paklausė, kas ne taip.
Visi tai mato.
Ji...
ji su manimi elgiasi gerai.
Kalbasi, sveikinasi.
Šypsosi. Mane gerbia.
Jaučiuosi geru žmogumi, koks ir esu.
Dina mane supranta.
Lyg būtų mano dukra.
Bet nėra.
Elė irgi nėra.
Pasakysiu štai ką.
Pabandyk elgtis kitaip.
Kaip?
Neapsimesk, kad tavo bėda – nuobodžiausia pasaulyje.
„Mano 19-metė dukra su manimi elgiasi taip,
kaip visos 19-metės dukros elgiasi su savo tėčiais, visada.“
Čia jau penkta mūsų sesija?
Ir toliau būsi toks susiraukęs?
Juk turėtum mane palaikyti.
Tą ir darau.
Bet daugiau nedarysiu.
Nes tu man meluoji.
Ir tai mane sekina.
Taip, Džoeli.
Taip.
Dirbu jau seniai ir žinau, kai kas nors nutylima.
O tu tikrai kažką nutyli.
Ir nori, kad tai palaikyčiau?
Ne.
Ne, po velnių.
- Šiandien jau ne pirmas. - Tikrai ne.
Kai sakiau, kad buvau liūdna, irgi melavau.
Ateisiu kitą dieną.
Pasakyti garsiai?
Taip, turėčiau.
Negali išgyti, jei nedrįsti to pasakyti garsiai.
Bet man baisu.
Bijau tai pasakyti.
Todėl privalau.
Nušovei mano vyrą.
Nužudei Judžiną.
Todėl ant tavęs pykstu.
Ne, gal ir dar daugiau.
Nekenčiu tavęs.
Žinau, kad neturėjai pasirinkimo.
Žinau.
Žinau, turiu atleisti.
Bandžiau, bet negaliu.
Dėl to, kaip tai padarei.
Ir žiūrint į tave,
sėdintį mūsų namuose...
man kyla toks baisus pyktis.
Štai, pasakiau.
Man gėda,
bet tai jau pasakyta,
negaliu to atsiimti.
Gal dabar galėsiu su tavimi susitaikyti.
Tavo eilė.
Pasakyk tai, ko bijai.
Galiu tau padėti.
Pasakyk garsiai, kas tai bebūtų, kad ir kaip blogai,
pažadu, kad padėsiu.
Ką nors jai padarei?
Nuskriaudei ją?
Ne, ne.
Tai kas tada?
Ką padarei?
Išgelbėjau ją.
MILERIAI
Ateinu.
Labas.
Atėjau tavęs.
Tu šioje pamainoje?
Minutėlę.
Neskubėk. Turi dvi minutes.
Girdėjau, šiandien būsi ant sienos.
Kaip išsisukai?
Tomis.
Kur gavai dėklą?
Iš Dominiko.
Iškeičiau į senus batus.
Galėjai juos pasilikti.
- Leisk, padėsiu. - Nereikia.
Nieko tokio, padėsiu. Štai.
Šitaip.
Palauk, paimsiu šitą dalį.
Taip. Nes dabar...
Štai.
- Geriau? - Taip, geriau.
Tik pažvelk, kiek įrangos.
Lyg „Curtis and Viper“.
Kaip Džoelio filmuose.
Taip, žinau.
Ketinau rytoj vakare su juo pažiūrėti.
Gali prisijungti.
Sargyba?
Taip. Taip, sargyba.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Taip.
Sveika, Šimer.
Sveika, mergyt.
Ele.
Na, štai.
Penkias minutes vėluojam,
kelių iš jūsų dėka, todėl kalbėsiu trumpai.
Keliausit Alpaino taku.
Žinau, kad keli jūsų nesat to darę.
Keliausit 191 keliu į Hobaką.
Taip, Dina.
Labas. Turim neišklysti iš kelio, stebėti laukus,
ir rasti patikros punktus?
Puiki mintis.
Bet žinokit, kad yra pavienių infekuotųjų,
todėl mieste būkit atsargūs.
Matau, kad Elė apsiginklavo kaip „Curtis and Viper“.
- Ką? - Todėl priminsiu,
kad čia tik žvalgybinė išvyka.
Vienas ar du infekuotieji – pašalinkit.
Jei daugiau, ar kas nors blogiau,
grįžkit, išsiųsim komandą. Supratot?
Juk žinai, kad tu tik 4 metais už mus vyresnis?
Pasakyk, kad supratai.
Supratau.
Ačiū.
Patrulių būrio vadė – Katė,
todėl vykdykit jos nurodymus.
Šiandien „viskas gerai“ spalva – geltona.
Geltona – gerai, žalia – blogai.
Nejuokaujant, gal galit į tai žiūrėti truputį rimčiau?
Kiti jus gerbia.
Kažkodėl.
Gerai, Alpaino takas, judam.
Alpaino takas, judam! Pirmyn!
Eisi šįvakar?
Taip, eisiu.
Ką nors vesiesi?
Ne.
Kodėl?
- Katė laisva. - Kodėl kviesčiau ją?
Todėl, kad ji... ta kita.
- O Dieve. - Kas?
Juk buvai su ja.
Ji paliko savo žymę.
Taip. Ačiū.
Bet ne.
Tau patinka kažkas kitas.
Žinai, gali eiti su manimi.
Galim apsinešti,
šokti grojant. Kaip jie vadinasi?
Brittany and the Jug...
Bus smagu.
Kartu pasitiksim 2029-uosius, geriausios draugės.
- Tu ne su Džesiu? - Ne.
Išsiskyrėm.
Taip, vėl.
Kol kas.
Kas jums yra?
Nežinau.
HOBAKAS - ALPAINAS - BOISIS
Pirmyn.
Gerai.
- Jojam. - Palauk.
Turim grįžti ir apie tai pranešti.
Mes žvalgai, Kate, tai žvalgykim.
Palaukit, ei!
Nagi, palaukit!
Kiek infekuotųjų reikia meškai nudėti?
Sunkvežimis.
PRODUKTAI
TURGUS
Jie glaudėsi turguje?
Taip. Bent vienas grįžo vidun.
Gal norėjo numigti užkandęs meškos.
Taip.
Ei,
kaip vadini lokio šonkaulius?
„Bear-b-que“.
Ką tik sugalvojai?
- Taip. -„Bear-b-que“?
- Taip. - Rimtai?
Manai, jis tebėra viduje?
Labai tikiuosi.
Gerai.
- Labas. - Labas.
- Bus smagu. - Labas.
O Dieve.
Laiminga?
Gal jau galim grįžti?
Taip, grįšim.
Pažadu. Mes tik...
greit paklausysim, ar kas yra viduje. Tai tikrai žvalgyba.
Gal ten įstrigęs paprastas žmogus, galim padėti.
Taip. Kas, jei ten yra šeima?
Gal ten mažas vaikas
ar kūdikis?
Ten nėra kūdikių.
Baikit. Taisyklės.
Gerai.
Jei ką išgirsit, tuoj pat grįžkit.
Gerai.
Leisi joms eiti vidun?
Duosiu penkias minutes.
2 prieš 1.
Gerai, viena prieš vieną. Ne naujiena.
Jei nori leisti vyrams susitvarkyti.
Du.
Butelis.
„GREENPLACE“ MĖNESIO DARBUOTOJAS, 2003 M.
LIEPA, RUGPJŪTIS
Valio.
Įkando? Turėsiu tave nušauti?
Ne šiandien.
Gerai.
Puiku.
Prieš išeinant turi pamatyti mėnesio...
Ele!
Ele! Ele.
Tu sveika?
Taip.
Niekas nelūžo.
Atrodo.
Velnias.
Tu viena?
Nieko negirdžiu.
Viskas gerai.
Gerai...
Pagalvokim, kaip užlipsi.
Nematau išėjimo.
Daug durų su spynomis.
Per giliai, kad galėčiau nusileisti, todėl...
Galiu rasti laiptus ir sugalvoti, kaip tau grįžti čia.
- Lik, kur esi. - Taip.
Ele...
lik, kur esi.
- Taip. - Gerai.
„PEOPLE“ STILINGIAUSI IR BAISIAUSI
Bėk į mane, šikniau!
Bėk į mane!
Velnias.
Ele, viskas gerai?
Ele, čia aš!
Čionai.
Šūdas. Tu sveika?
Taip.
Ir viskas?
Tik ji?
Tik ji.
Nori pasakyti, kad ji buvo
protinga?
Nesakau, kad mokėjo matematiką,
bet į mane nebėgo.
Darė tai, ką darom mes.
Slėpėsi, planavo, laukė.
Įviliojo mane.
Sekė.
DŽEKSONO MIESTAS VAJOMINGAS
Matei tai?
Tiksliai taip ir buvo.
Ar eidamos į neištirtą pastatą
laikėtės taisyklių ir klausėt vadės?
Mums tai buvo ne pirmas kartas.
Nudėjom daug infekuotųjų.
Judu su Džoeliu nebūtumėt ėję vidun?
- Tai kas kita. - Kodėl?
- Todėl. - Kaip?
Gerai. Atsiprašykit Katės ir pateikit ataskaitą Džesiui.
Eikit.
Tikim jomis?
Dina melavo, ji nieko nematė.
Bet Ele tikiu.
Gal ta protingoji buvo išimtis.
Gal.
O kiti šeši, užmušę grizlį?
Šeši – negerai, bet tai ne orda.
Dar ne.
Nežinau, tiesiog...
- pastaruoju metu jaučiu. - Jauti.
„Realybė – tik kolektyvinė nuojauta.“
Lilė Tomlin.
4 valandos iki Naujųjų.
Pertrauka?
Pertrauka.
„BEARBQUE!!!“
NESUSIMAUK NESUSIMAUK
Užeik.
Ele...
- Geriau? - Ne.
Gerai.
Norėjau paklausti, ar eisi į renginį.
Būtų gerai pasirodyti.
Nežinau. Taip. Gal.
Nežinau.
Daug groji?
Taip, pakankamai.
Susidėvėjo.
- Na... - Uždėsiu naujas.
- Nereikia. Aš... - Atgausi ją rytoj.
SU NAUJAIS METAIS 2029 M.
Nekenčiu švenčių.
Taigi.
Turėjau išgerti, kad apskritai ateičiau.
Ji neblogai siaučia.
Su Naujais metais!
Vėl būsit kartu po poros savaičių.
Ne, to nebus.
- Kodėl? - Ele.
Ei. Kur taip užtrukai?
Gerai. Kita daina bus lėtesnė. Viena iš mūsų mėgstamiausių.
- Nagi, einam. - Bet...
Ryt anksti sargyba, pailsėkit!
Taip, viršininke!
Turiu tau rimtą klausimą.
Ar labai smirdžiu?
Kaip šiukšlių krūva.
Gerai.
Taip.
Bjauru.
Tu tokia girta.
Aš apsinešusi.
Daug rūkiau.
Visi vaikinai į tave spokso.
Gal... jie spokso į tave.
Ne.
Gal...
jie tau pavydi.
Nėra dėl ko.
Aš nekeliu grėsmės.
O, Ele.
Jie turėtų tavęs bijoti.
Ei.
Čia šeimų šventė.
Atsiprašau.
Bažnyčioje. Lesbės.
- Ką pasakei? - Ele. Ne. Ne.
Dink iš čia.
Jėzau.
Setai. Kelkis...
Einam pasivaikščioti.
Nagi, eime.
Viskas gerai?
Kas tau yra?
Man tavo pagalbos nereikia.
Gerai.
Štai!
Į sveikatą!
Su naujaisiais!
- Dieve mano. Palauk. - Ei.
Nagi. Eime.
Subtitrus vertė: Albina Griniūtė