JEHO POSLEDNÍ SLOVA
NA MOTIVY ROMÁNU OD LAURY DAVE
- To snad ne. - Ale jo.
Vinice na Novém Zélandu?
To je od Bailey přes půl světa.
Třeba se mi zamlouvá představa odjet někam daleko.
Kde budeme jen my dva spolu.
Chci mluvit s vaším tátou.
Odejděte. Hned.
Hej, nedělám si prdel. Odejděte.
- Jen si promluvíme. - Víte, kolik tu bylo poldů?
A to nemluvím o FBI a maršálech. Musíte odejít.
Váš táta už ví, že jsme v Austinu, že jo?
Nic vám nevyčítám. Je to její děda.
Ale jestli o nás ví, tohle je moje jediná šance.
Žádnou nemáte.
Charlie, když s ním nepromluvím, Kristin nečeká žádná budoucnost.
Doufáte, že vám můj táta pomůže, ale on to neudělá.
Ethan ho zradil.
Zničil naši rodinu.
Vím, co udělal.
Možná máte pravdu.
Ale musíte mi dovolit to zkusit. Prosím.
ÚŘAD MARŠÁLA USA ZÁPADNÍ OKRSEK TEXASU
- Kde je Hannah? - V zasedací místnosti.
- Ed. - Co je?
- Kde je Hannah Hallová? - Na toaletě.
Nechceš se posadit?
Hanno?
Max není vaše skutečné jméno, že ne?
Max mi zatím vyhovuje.
Žije tu váš táta už dlouho?
Ne, jen od propuštění.
Už je to pár let.
Je tu klid.
Pořídit si dům u jezera byl nápad mojí mámy.
Na víkendy.
Chtěli mít kde relaxovat. Zbavit se stresu.
Koupila ho, když byl ještě ve vězení.
Ale onemocněla a...
Nikdy tu spolu nežili?
Zemřela den poté, co ho pustili.
Přesně o pětatřicet hodin později.
Ještě to můžu otočit.
Jak chcete, „Max“.
Hanno, jsi tam? To jsem já.
- Jak dlouho už tam je? - Kdo? Bailey?
Hannah. Jak dlouho je na záchodě?
Je zamčeno. Neodpovídá.
Jdeme dovnitř.
Zatraceně.
Kontaktuj policii. Ať vyhlásí pátrání po Hanně Hallové a pošlou do ulic tým.
SVATYNĚ
Musím něco udělat.
Musíš mi věřit.
Bailey, víš, kde je?
Jestli tušíš, kde je, musíš mi to říct.
Ne. Byla jsem s vámi.
Dobře.
Klidně se posaďte. Nevím, za jak dlouho přijde.
To je dobrý.
No, o sebe si starost dělat nemusíte.
Ty sloupy nejsou tak pevné, jak se zdá.
Dopravili je do Austinu po částech a tady je pak složili.
A Meredith...
To je moje žena.
Měla velký cit pro design.
Dokázala udělat všechno krásným.
Interiér tohohle domu zařídila sama. Do posledního detailu.
Nemluvil bych o tom, ale říkal jsem si,
že zrovna vy byste mohla tu historii ocenit.
- Synku. - Ahoj.
- Zvednete prosím paže? - Co prosím?
Chce se ujistit, že nemáte odposlech.
Proč bych měla?
Takové otázky už ani nepokládám.
Paže, prosím.
- Zase taková svatyně to není. - Název se mi nikdy nelíbil.
Zvolila ho moje žena. Jinak už bych ho změnil.
Na co?
Možná na nějaký citát.
„Lasciate ogne speranza.“ Něco o vzdání se naděje.
Můj děda říkával, že naděje zabíjí.
Taky varianta.
- Je čistá. - Fajn.
- Co kdybys jel? - Hodím ji zpátky do města.
Chci s naší novou přítelkyní strávit chvíli o samotě.
A vám to nevadí, že? Hanno?
Můžu vám tak říkat?
Nebo radši paní Michaelsová?
Hannah je v pohodě.
Vidíš, je v pohodě.
A do města ji může hodit tady Ned.
- Tati... - Měl jsi dlouhý den.
Jeď domů.
Pokud chce Hannah odejít,
nebudu jí bránit, aby se vrátila do Austinu...
nebo Sausalita.
To je dobrý.
Chci znát pozici Nicholase Bella a Charlieho Smitha.
Je ještě hlídka u domu Reyesové?
Ano. Je tam klid. U Nicholasova bytu taky.
Policista, co hlídá bar, možná viděl Hannu.
Už projíždíme záznam z kamer.
Sežeňte příkaz k prohledání baru. Cravenová se zaměří
- na mobil Hanny. - Jo.
Jules.
Jsi v pořádku? Nemůžu se dovolat Hanně.
Já taky ne. Nevíme, kde je.
- Ale ty jsi v bezpečí? - Jsem se zástupcem Bradfordem.
Ale Jules, za všechno můžu já.
Hannah chtěla z Austinu odjet a já to odmítla.
A pak jsem utekla.
Co když se jí něco stane?
Nic se jí nestane, jasný?
Všechno dobře dopadne. Kde přesně teď jsi?
VOLÁ BLOKOVANÉ ČÍSLO
Bailey?
Jules, zavolám ti pak.
- Hanno? - Bailey.
Tati?
Bourbon?
- Ano. - Dobře.
Posaďte se.
To byly Kristin dva roky.
Už mluvila v celých větách.
Týden před tím focením jsem ji vzal do parku
a potkali jsme jejího pediatra.
Zeptal se, jak se má, a ona mu odpověděla ve dvou odstavcích.
Předpokládám, že to jí zůstalo.
Ano.
Co tady sakra děláte, Hanno?
Doufala jsem, že se dohodneme.
To si nemyslím. Ne.
Nevíte, co vám...
Ne, chci říct, že jste tu z jiného důvodu.
Jste tu, protože doufáte, že nejsem takový, jak mě všichni popisují.
- Pane Belle. - Nicholas.
Nicholasi, nepřišla jsem se hrabat v minulosti.
Ne? Chcete, abych odpustil vašemu manželovi.
Chcete, abych mu odpustil, přestože nemáte ani představu, co udělal.
Jistou představu mám. Ten příběh znám.
- Znám svého manžela. - Manžela Ethana.
Vím, jak jste přišel o svou dceru.
S tím nemám nic společného.
A jestli si myslíte, že ti lidé, pro které jsem dělal, by dceři ublížili...
Mají zásady.
A navíc věděli, že kdyby šli po mé rodině,
- skončil bych s nimi. - Pane... Nicholasi...
Ethan tomu samozřejmě nevěřil.
Chtěl jen někoho obvinit, tak obvinil mě.
A potrestal mě, jako bych už tak netrpěl dost.
Mě ale pusťte z hlavy. Co za člověka takhle sebere dítě?
Odtrhl tu holčičku od její babičky, tety a strýce.
Od všech jejích blízkých.
Od všech, kteří znali její matku a mohli jí o Kate vyprávět.
A to pokrytectví. To absolutně nedokážu skousnout.
Váš manžel věděl líp než kdokoli jiný, co dělám.
Věděl toho víc než moje děti.
A on...
Vždycky se mnou chtěl mít blízký vztah a já...
Měl jste ho rád.
Co prosím?
Před tím vším jste ho měl upřímně rád.
Snažil jsem se s ním vycházet jako každý dobrý rodič.
Dělal jste víc než to.
No, pokud ano, byla to chyba.
Chyba, kterou jsme udělali oba. Nemyslíte?
Ne, to si nemyslím.
Můžu vám o něm povědět jednu historku
a už na něj nebudete pohlížet jako dřív.
- Možná ne. Ale to hlavní se tím nezmění. - A to je co?
Myslím, že víte, jak moc můj manžel miluje vaši vnučku.
Všechno, co udělal,
ať už to podle vás bylo jakkoli scestné...
Myslím, že víte, že to dělal jen kvůli ní.
Věřím, že ho jako rodiče respektujete.
Kvůli tomu, co musel obětovat, aby se... postaral o svou rodinu.
Myslím, že to máte společné.
Pozorně poslouchejte.
Šest a půl roku, převážnou část dekády, jsem strávil ve vězení,
než abych vyzrazením tajemství klientů vystavil svou rodinu nebezpečí.
Přišel jsem o dceru, vnučku, manželku a svou kariéru.
Chcete mluvit o přinášení obětí? Ta moje je sakra velká.
Ale nesnažte se mě přesvědčit,
že váš manžel je nějaká oběť.
Já...
Nesrovnávejte mě s ním.
Grady Bradford.
Je tady. Jsme u jezera Travis, ne v jeho bytě ve městě.
Šéfe?
Volej šerifa okrsku Travis.
Chci tým SWAT k Bellovu domu u jezera Travis.
Coopere! Jenkinsi, Ed, pojďte se mnou.
Posere, ohlídej tu dívku.
Jdeme. Rychle.
Když to budete takhle utahovat, jen to zhoršíte.
Jste snad doktorka?
Jen někdo, kdo už pár ošklivých zranění ruky zažil.
Je to riziko povolání.
Přejdeme k věci, ano?
- Chci vám nabídnout dohodu. - Vy mi nemáte co nabízet.
Myslím, že mám.
Nikdo jiný vám ji udělat nemůže.
- Opravdu? - No, je jasné,
že se s mým manželem nemáte v lásce.
Jsem si jistá, že on by vám to nenabídl,
ale on tu není. Já ano.
Dobře.
Poslouchám.
Myslím, že byste se chtěl vídat se svou vnučkou.
Podle toho, jak o ní mluvíte, hádám, že to chcete víc než co jiného.
A že byste byl ochotný vyjednat se svými klienty,
aby to bylo možné.
Myslíte, že mám u organizace tak velký vliv?
Nestrávil jste kvůli nim šest a půl roku ve vězení?
To vám přece musí být vděční.
Bude to buď tak, nebo vaše vnučka znovu zmizí.
Nemám rád výhrůžky.
Nevyhrožuju. Co vím, jiná možnost není.
Jediná možnost.
Proč myslíte, že vás nenajdu?
Možná najdete.
To pro ni opravdu chcete? Aby musela znovu utíkat?
Chci, abyste svou vnučku ochránil, umožnil jí žít dál její život
a dal jí šanci poznat její rodinu.
Šanci poznat vás.
To bych rád.
Ale pokud po mně chcete, abych ochránil Ethana, pak to nepůjde.
Nemohl bych ho ochránit, ani kdybych chtěl.
Což, aby bylo jasno, nechci.
Co kdyby se ho to netýkalo?
Co prosím?
Co kdyby se ho to netýkalo?
Co kdyby...
šlo jen o vaši vnučku Kristin? Co...
Uměl byste ji ochránit?
Jen Kristin?
Ano.
Uvědomujete si, co říkáte? Váš manžel by se nemohl vrátit domů.
Už nikdy.
To Ethan chce.
Žít bez ní?
Zajistit jí bezpečí. Ochránit ji. Umožnit jí, aby byla sama sebou.
To chceme oba ze všeho nejvíc.
Nikdy jsem neměla matku.
Odešla, když mi bylo asi tolik, co Kristin, když jste ji viděl naposled.
Ale měla jsem dědu. Měla jsem víc než většina lidí.
Snažím se vám vysvětlit, co nejspíš Ethan věděl, když utekl.
Že mojí prioritou bude vaše vnučka.
Na ničem jiném nezáleží. To vy víte líp než já.
- Z čeho tak usuzujete? - Vy jste tam byl první.
Poslal jsem tě domů.
U hlavní brány je Grady Bradford s šesti maršály a týmem SWAT.
Dobře, myslíte...
Myslíte, že by byla ochotná se se mnou setkat?
Kristin.
Ano. Předtím si s ní promluvím.
Postarám se, aby věděla,
že ty okolnosti nijak nesouvisí s tím, co k ní cítíte.
Tati. Už musí jít.
Pokud si byť jen trochu myslíte,
že jednoho dne se vám Ethan vrátí do života,
a oni to nechají být, pak se pletete.
Tihle lidé nezapomínají.
Rozumím.
A možná si ho najdou. I když už se nevrátí.
Ještě ho nenašli.
Jeďte domů.
Bailey bude v bezpečí. Vy obě.
Máte mé slovo.
- Děkuju. - Neděkujte mi.
Nedělám to pro vás.
Tak jaký máte plán, Hanno?
Nastoupíte do letadla, vrátíte se ke svému životu
a budete doufat ve šťastný konec?
- Není to šťastný konec. - Jo. To je fakt.
Když o vás budou vědět, neochráním vás.
- Neochráníte nás tak ani tak. - A Nicholas Bell ano?
Nicholas touží poznat svou vnučku víc, než chce potrestat Owena.
Vy to pořád nechápete.
Ti lidé udělají všechno pro to, aby se k Owenovi dostali.
Půjdou po vás a Bailey.
Využijí veškeré možné prostředky, aby Owena přilákali.
- Veškeré možné prostředky. - Nicholas mi dal své slovo.
Nicholas se lhaním živí!
Jakou máme šanci? Když nás přesunete, jaká je šance, že nás najdou?
Deset procent? Pět?
Jsem si jistá, že kdyby se k nám Owen připojil,
ti lidé by ho nepřestali pronásledovat.
A kdyby se jim Bailey připletla do rány...
To by Owen nikdy neriskoval. A proto utekl.
Věděl, že Bailey neochrání, když bude s námi.
Jak mi tedy vysvětlíte, že mi váš manžel poslal svůj telefon?
Všechny ty složky týkající se Shopu.
Všechno připravil tak, aby se mohl vrátit.
Myslím, že to má jiný důvod.
- Jaký? Jeho odkaz? - Ne. Baileyin.
- To je domněnka. - Vím, koho jsem si vzala.
No tak.
Pokud si z toho mám něco vzít, pak to, že nikdo nevíme, koho si bereme.
Naše snubní prsteny vyrobil sám Owen.
Dělal na nich na mém soustruhu pozdě do noci.
Chtěl mě překvapit, ale přišel do postele
a já z jeho kůže cítila piliny.
Věděla jsem, co dělá, ještě předtím, než jsem se to dozvěděla.
Až tak jsme se navzájem znali.
Když Owen zmizel, věděl, co udělám.
Věděl, že udělám přesně to, co Bailey potřebuje.
Hanno...
musíte vědět, jaký je to risk.
Půjdou po vás.
Bailey možná nechají být, ale ublíží vám, aby ublížili Owenovi.
A přilákali ho zpět.
Nemůžete uzavřít smlouvu s ďáblem a čekat, že vám to projde.
Už se stalo.
Slečno Michaelsová. Bailey.
Promiň.
Neměla jsem utéct...
To nic. Jsi v pořádku.
On volal.
Tvůj táta?
Dost. Kdekdo nás může slyšet. Do zasedací místnosti, hned.
Potřebuju soukromí.
- Můžu s Hannou mluvit o samotě? - Bailey.
Pověz mi, co ti táta řekl. Jinak mu nepomůžu.
To je dobrý.
Když jsem to zvedla,
táta už mluvil.
Neřekl, odkud volá,
a nezeptal se, jestli jsem v pořádku.
Řekl jen... Řekl, že má 22 sekund.
Pamatuju si to. Dvaadvacet.
Řekl, že ho to mrzí.
Víc, než může...
A že...
potrvá dlouho, než znovu zavolá.
A že se nemůže vrátit domů.
To jako nikdy?
Bailey, vím, že je to těžké,
ale měli bychom probrat další kroky.
Další kroky? Co tím myslíte?
Myslí tím to, kam my dvě teď půjdeme.
- Jestli k nám domů, nebo... - Nebo do nového domova.
Kde vás budeme moct ochránit.
Tvůj táta se k vám připojí, až to půjde.
- Nepřipojí. - To nemůžeš vědět.
Bailey, určitě ti řekl, že jsem na vaší straně.
Že bys mě měla poslouchat.
Řekl, abych poslouchala Hannu.
Poslyš, ona nemá znalosti, nástroje ani zkušenosti. A tvůj táta taky ne.
Ať už řekl cokoli, musíš mi pomoct ochránit vaši rodinu.
Není to, jak si myslíte.
Bailey, myslím, že to spolu zvládneme.
Měly bychom jít, kam chceš ty.
Měly bychom udělat, co pro tebe bude nejpohodlnější.
Hanno, prokrista, já Ethana znám. Jistě by nechtěl...
Co jste to řekl?
- Znám tvého tátu a... - Ne.
Já ho znám. Kdyby chtěl, abych poslouchala vás, řekl by mi to.
- Můžeme jet domů? - Bailey.
Vezmeš mě prosím domů?
Dobře.
Ahoj, jsme na letišti. Hannah je na záchodě.
Chceš s ní mluvit?
Stačíš mi ty. Máme s Max přijít na večeři?
Dneska možná ne.
Tak se stavíme zítra večer.
V pořádku doleťte.
Díky.
Bailey.
Pojď.
Jaký byl?
Nicholas?
Byl chytrý a smutný.
Miluje svou rodinu. Miluje tebe.
Chce mě navštívit?
On, Andrea a Charlie. Rádi by přijeli i s tvými bratranci.
Myslím, že Andrea by ráda, aby tě poznali.
Nezůstanou u nás nebo tak, že ne?
Ne, nic takového.
Párkrát spolu zajdeme na jídlo. Pro začátek.
Musím se rozhodnout hned teď?
Hned teď nemusíš rozhodnout nic.
- Posádko, připravte se k odletu. - Díky.
Třeba se mi zamlouvá představa odjet někam daleko.
Kde budeme jen my dva spolu.
Co myslíš ty?
Co já?
Kde myslíš, že budeme za pět let?
O PĚT LET POZDĚJI
Ahoj, zabloudili jste? Dobře. Je to ve druhém patře.
Jo. U jihozápadního vchodu. Hledejte letadlo.
Jsi s tím pověstným Shepem?
Pověz, má na sobě kardigan? Ne. Budu se chovat slušně.
Dobře. Tak za chvilku.
Tvoji bývalí kluci tě stále milují.
Mami?
Překlad titulků: Petra Kabeláčová