ОСТАННЄ, ЩО ВІН СКАЗАВ МЕНІ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ЛОРИ ДЕЙВ
Буде класно.
Аякже. Що може піти не так?
-Вона тебе полюбить. -Ага.
Хочеш глянути університет, поки ми в Нью-Йорку?
Можливо.
У цей вона не піде.
Бо не зможе щодня вечеряти вдома.
Тато казав, ти театралка.
Я взяла квитки на завтра, на нову постановку «Босоніж по парку».
Ніл Саймон? Наш улюблений драматург. Хіба не чудово?
Я думала, завтра ми будемо вдвох.
Знаєш, я вже й так затягнула з мискою для Кеннерів.
Проведу тихий вечір у студії.
-А ви йдіть без мене. -Ні, я хотів би, щоб ми пішли разом.
Авжеж. Наступного разу підемо.
Подякуй за квитки.
Дякс. Мені треба в туалет.
Так.
«Буде класно», так?
Усе добре.
Я знаю, що все так собі, дякую.
-Вона чудова. -Серйозно?
Вона вже особистість.
Що може бути краще?
Нічого.
Навіщо він вигадав фейкове життя?
Я не знаю. Може, намагався тебе захистити.
Від чого?
Я справді не знаю.
-Але точно знаю одне... -Він мені брехав.
Мені теж.
То якщо він змінив своє ім'я, то моє, мабуть, теж поміняв.
Так.
І дату народження.
Імовірно.
Це таке, що людина повинна про себе знати.
-Бейлі. -Що?
Що ти скажеш, Ханно?
Що такого ти можеш зараз сказати, щоб це мало хоч якийсь сенс?
Нічого. Сказати тут нема чого.
Нам треба спробувати поспати. Рейс додому – рано-вранці.
Можна вас?
Його там не буде.
Ти мала рацію.
Тут щось є. Я відчуваю.
Хочеш залишитися?
Так. Я хочу залишитися.
Бачив би ти мене в 15.
Якого кольору було волосся?
Дуже некрасивого. Нелегко жити без матері.
Слава Богу, в мене був дідусь.
Так.
ҐРЕЙДІ БРЕДФОРД
МІНІСТЕРСТВО ЮСТИЦІЇ МАРШАЛ США
Офіс маршала Бредфорда.
Так. Він на місці?
На жаль, у відпустці. Запишете повідомлення?
У відпустці?
Так, мем.
Йому щось переказати?
Ні, але сконтактуйте мене з людиною, яка пояснить,
чому маршал Бредфорд тицяв мені в обличчя жетоном під час відпустки.
-На гру «Воріорз»? -Синку, я не для того їздив.
Але я застав кінець учорашнього матчу по телевізору.
-Бачив данк Дерозана? -Так. Гарно було.
А чому ти так пізно не спав?
-Тату! -То був вечір перед школою.
Ми про це говорили.
Та ну, тату. Це ж плей-оф.
Добре, але ми не договорили.
Ґрейді, слухаю.
Як там канікули?
Що?
У вашому офісі сказали, що ви у відпустці. Дивно,
бо в мене на причалі враження було інше.
Ханно, я приходив допомогти.
То, може, розкажете, що коїться?
Чому немає даних про Овена до того, як вони з Бейлі переїхали в Саусаліто?
Що? Хто вам сказав?
А яка різниця?
А ви не думали, що розробник програми,
яка стирає сліди в інтернеті, скористався нею сам?
Якби та прога працювала, Еветта не судили б за шахрайство.
А я б зараз спала в ліжку біля Овена,
не підозрюючи, що він мені брехав. Про все, як я бачу.
Взагалі-то це не так.
Та невже? А чому тоді Овен змінив ім'я?
Ви робите поспішні висновки.
А ви не все мені розказуєте.
Я намагаюся убезпечити Овена. Овена та Бейлі. І вас.
Я сама про себе подбаю, дякую.
І зараз дбаєте?
-І що б це могло означати? -Де ви?
Ханно?
Я вдома.
Тоді головоріз, якому Еветт наказав
залізти до вас у дім, завдав би більшого клопоту.
Що? Еветт підіслав когось до...
Я серйозно, де ви? В готелі?
Я відправлю до вас маршала з офісу в Сан-Франциско.
Ви стежите за моїм будинком?
Ханно, де ви, чорт забирай?
А що ви боїтеся почути?
Це таке, що людина має знати.
Вона не знає, в якому я класі.
ГОТЕЛЬ «ARGENT» ХАННО,
ЗУСТРІЛА МУЖЧИНУ В МОНРЕАЛІ.
ЇЗДИМО ПОЇЗДОМ, ХОДИМО НА ПІКНІКИ В ПАРК.
ЯК ТАМ У ВОСЬМОМУ КЛАСІ? КЕРОЛ
Ханно.
Що тут за розгром?
Вона навіть не знає, в якому я класі.
Дай гляну.
Моя миска ні в чому не винна.
Ходімо. З тебе нова.
Так уже краще.
-Я не зможу. -Ти здаєшся?
Вона вся в плямах. Я їх не відчищу.
Це на кухню, а не в музей.
Не вдавай. Сам знаєш, що це фігня.
Послухай. Легко бачити, де напартачено.
А ти спробуй придивитися
і знайти те, чим можна захоплюватися.
Тобто якщо мама не знає, в якому я класі,
я маю захоплюватися тим, що вона правильно пише моє ім'я?
-Зрозуміла. -Ханно.
Ні. Дістало.
Ханно.
Ти сама вирішуєш, на що звертати увагу.
БОББІ ЯК ВОНО ТАМ?
ВИКЛИК ВІД БОББІ
ДОБРАНІЧ. СКОРІШЕ ПРИЇЖДЖАЙ. ЯК ВОНО ТАМ?
Я ПОТІМ ПЕРЕДЗВОНЮ?
АВЖЕЖ
Я ТУТ
Слухай. Як називався ресторан, де тато працював паркувальником?
Пам'ятаєш, як його звільнили, бо подряпав чийсь «порше»?
Авжеж. Так.
Думаєш, він це вигадав?
Розказував детально.
Отож. Історії про юність, які полюбляв розказувати твій тато,
не можуть усі бути вигадані.
Деякі деталі напевно правдиві.
Наприклад, назва ресторану. Якщо згадаємо, можна пошукати.
Знайти людей, які його знали.
Я незрозуміле кажу? Дивишся, як на божевільну.
Ні. Так, я розумію. Просто...
не пам'ятаю ресторану.
Добре. А плавання на яхті в старшій школі?
Його тоді врятувала берегова охорона?
Мені він такого не розказував.
Авжеж. Я б теж не розказала.
А тепер я дуже хочу почути.
Стривай. А той професор математики з Прінстона?
Він його згадує, коли читає нотації про наполегливість.
Тато провалив іспит, і той вставив роботу в рамку.
Як науку іншим на курсі.
Тато полюбляє казати, що це його мотивувало,
хоча це трохи маячня.
Улюблений викладач. Як його звали?
Тобаяс, а далі?
Тобаяс Кокер? Кукер?
Кукмен. Він називав його Куком.
Скільки Тобаясів Кукменів, професорів математики, може бути?
Я бачу тільки одного.
Що таке медаль Філдса?
Це як Нобелівка в математиці. Він у Прінстоні?
Не зовсім.
ТОБАЯС КУКМЕН АМЕРИКАНСЬКИЙ МАТЕМАТИК
ПРОФЕСОР ТЕХАСЬКОГО УНІВЕРСИТЕТУ В ОСТІНІ
Одягайся.
Привіт.
Привіт, як ви там?
-Я скажу: «Без коментарів». -Логічно.
А що?
Ну, Джейк сперечається з баристою через молочну текстуру лате.
А я хотіла спитати, чи Овен тримав у будинку сейф.
Сейф?
Так, у скарбничці Леді Пол
лежав маленький ключик. Джейк каже, від вогнетривкого сейфа.
Таємний сейф?
Є ідеї, де він може бути?
Не знаю. Його кабінет чи шафа в спальні.
Зрозуміла. Я ще щось можу зробити?
Взагалі-то так. Джейк мене чує?
Нє-а.
Добре. У мене під ліжком – спортивна сумка. Можеш забрати?
Так. А що в ній?
Не певна, чи хочеш ти знати.
Ханна Голл. Подорожує з пасербицею, Бейлі Майклз, 16 років.
Востаннє їх бачили вдома в Саусаліто 36 годин тому.
Але все вказує на те, що вони втекли з міста.
Її пікап біля будинку.
Авто напрокат, квитки на автобус, поїзд, літак – ви в курсі.
Відстежте кредитки, зняття готівки, відбитки взуття, ясно?
Швидко знайдіть її.
-Рошель? -Тебе викликає шеф.
«Привіт, Ґрейді. Ти рано. Як відпустка?»
Вона розлючена.
Хто така Ханна Голл? І якого чорта ти мотався в Саусаліто?
Я саме йшов поговорити.
Брехати мені – кримінальний злочин.
Брехати про відпустку?
Говори.
НАУКОВЦІ ЗМІНЮЮТЬ СВІТ ТОБАЯС КУКМЕН
Бейлі.
Скільки медалей здобув цей дядько?
Схоже, всі, що є.
Добрий день. Ми б хотіли поговорити з професором Кукменом.
Вам призначено?
-Мій тато – колишній студент. -Ми радо зачекаємо.
Вам доведеться чекати деінде,
бо наступна вільна дата в нього – 24-те.
Це через два тижні.
До речі, я Ханна. Це Бейлі. А як до вас звертатися?
Шеріл.
Шеріл, дякую, що приділяєте нам час.
Наша Бейлі часто перемагає в олімпіадах з математики в місті Корпус-Крісті.
Її тато вчився тут, а сестра – в Райсі, і вона не знає, що обрати.
Ви розумієте проблему.
Якщо ми підемо, не поговоривши з Куком, і ще одна моя дитина піде в Райс...
Прошу, допоможіть нам хоч хвилинку поговорити з ним сьогодні.
У Кука зараз лекція,
але якщо почекаєте біля аудиторії, то зможете його перехопити.
Тільки не перебивайте. І не шуміть.
Зрозуміла. Дуже вам дякую.
Олімпіади? Серйозно?
Так ти висловлюєш свій захват?
Бейлі, стій. Треба чекати.
Чхала я на Шеріл.
Цікаво, що ітерація цієї матриці,
-застосована до вектора... -Є два місця.
Вибачте.
Половина з вас втратила хід думок,
а друга половина його й не відстежувала,
тому на сьогодні все.
Перепрошую. Вибачте.
У вас така звичка – зривати лекції
чи просто я особливий?
Вибачте, ми не хо... Я Ханна Голл. Це Бейлі Майклз.
Що вам треба?
Вашої допомоги, щоб ідентифікувати колишнього студента.
А навіщо мені це, коли ви зірвали мені заняття?
Можливо, тільки ви на це здатні.
Хто той студент?
Ось найдавніше фото, яке в мене є.
Він у вас навчався приблизно 26 років тому.
Надіємося, ви згадаєте його ім'я.
Знаєте, коли він у мене вчився, а як його звали, не знаєте.
Знаємо, як його зараз звати, але він змінив ім'я. Усе складно.
-У кількох словах. -Це мій тато.
І він зник.
-Як вийшли на мене? -Він про вас говорив.
Ви були його улюбленим викладачем.
Це приємно,
але я його не впізнаю. В мене були тисячі студентів.
Вони зливаються в одну суцільну масу.
Це був ваш перший чи другий рік викладання.
Не знаю, яка у вас пам'ять, міс Голл,
але я з кожним роком пам'ятаю все менше.
Зверніться в архів.
Гіршого студента у вас не було.
Так ви сказали, коли він завалив іспит.
Ви вставили його роботу в рамку.
І повісили в кабінеті, як антиприклад для інших студентів.
До речі, це було жорстоко.
Але мій чоловік не зненавидів вас, а побачив у цьому виклик.
І склав на відмінно.
-Можна ще раз фото? -Так.
Не скажу, як його звали, але обличчя.
Він наче...
У моїх спогадах він інший. Хоч і не повністю.
Кажете, він зник?
Він працював у «The Shop».
Зник три дні тому. Відтоді ми з ним не розмовляли.
Ходімо. Може, роздобудемо вам відповіді.
КОНФІДЕНЦІЙНО МІНІСТЕРСТВО ЮСТИЦІЇ
То що...
-Не наша проблема. -Та ви жартуєте.
-Овен Майклз у західному Техасі? -Дуже надіюся, що ні.
-Ну от. -Важливо не те, де він.
А те, що якби цей офіс виконав свою роботу...
Ґрейді, ти не відповідаєш за рішення цього чоловіка.
Як і цей офіс.
Добре. Але якщо Наомі Ву розтиражує обличчя Овена в новинах...
Буде йому додатковий стимул приймати кращі рішення, ніж раніше.
Хоча ти досить досвідчений, щоб розуміти –
люди не міняються.
А як же дівчинка?
-Вона у великій небезпеці. -Ні, якщо буде в Саусаліто.
Ви знаєте цих людей.
Якщо пронюхають, місто втратить значення.
Про це мав подумати її батько.
Будеш виходити – зачини двері.
Я мав би запам'ятати ім'я, бо вивішував на огляд його тест.
То це правда? Ви вставили його в рамку?
Ви маєте розуміти, що я був молодий.
Ледве старший за студентів. Я думав, що так зміцню свій авторитет.
А чому зняли?
Дружина побачила, і їй не сподобалося.
Сказала, що це несмак – вішати невдачу бідної дитини
на стіну, як голову лося.
-Розумна жінка. -Розумніша за мене, авжеж.
Знайшла всі ваші випускні іспити з 90-х.
Дякую.
Навряд чи вони допоможуть. Система оцінювання анонімна.
Прізвищ там немає.
А знайти відповідники номерів можна?
Мабуть. Шеріл, подивись в архівних картотеках.
Чи немає там реєстру.
І попроси в архіваріуса списки моїх студентів за 1996–1998-й роки.
Добре.
Я все ж не розумію логіки зміни імені.
До чого тут звинувачення в шахрайстві?
Ми намагаємося це з'ясувати.
У нього могли бути неприємності ще до «The Shop». Ми не знаємо.
Ми лише недавно дізналися про різницю між тим, що він нам розказував, і...
Правдою?
Я не уявляю, що ви зараз переживаєте,
але хай там як,
є давня цитата Ейнштейна, яка завжди мене втішає, коли я розгублений.
Ейнштейна?
«Тією мірою, якою математичні теорії стосуються реальності,
вони не достовірні.
Тією мірою, якою вони достовірні,
вони не стосуються реальності».
А є варіант простою мовою?
Ніхто ні в чому ніхріна не тямить.
Чорт!
Як там у тебе?
-Що нового? -Нічого.
І Ханна не дзвонила?
Нє-а.
Джулз, ти знаєш щось таке, чого не знаю я?
-Ні. -Бо я її адвокат.
Я в курсі.
І якщо щось діється,
якщо в ФБР є бомба, про яку я не знаю,
-я не зможу захистити Ханну. -Добре. Заспокойся.
Овен залишив Ханні й Бейлі спортивну сумку, повну грошей.
Скільки грошей?
Трохи більше ніж пів мільйона доларів.
Господи боже. Ти хоч уявляєш, як це паскудно з погляду ФБР?
Не знаю. Може, й не страшно, бо Ханна десь її посіяла.
Ти знущаєшся чи що?
Джулз, якщо Ханна сховала гроші, які вкрав її чоловік,
їй світить обвинувачення у змові.
-Перешкоджання правосуддю... -Ми не знаємо, чи Овен украв.
Та ну. Хто тримає пів мільйона у спортивній сумці?
Ось чому вона не хотіла тобі казати,
бо знала, що ти розпсихуєшся. Як завжди.
Ясно. То це я винен, що вона радше собі нашкодить,
ніж довіриться людині, яка про неї дбає.
-Вона довіряє мені. Довіряла Овену. -І до чого це призвело?
Так боїться бути знову покинутою,
що дуже вдало обирає чоловіків.
Ханна не боїться бути покинутою.
Вона боїться пасток.
Ось чому передумала виходити за мене.
Ні, Джейк. Вона за тебе не вийшла, бо ти мудак.
Так, можливо.
Але якщо я такий мудак...
чому саме я зараз тут?
-Є успіхи? -Ні.
Що це?
Список з весни 1997-го.
У 96-му були тільки семінари у випускників, а в 98-му – аспіранти,
тому це має бути той курс.
Молодчина, Шеріл.
Дякую.
Вибачте. Ці прізвища нічого мені не кажуть.
Сімдесят троє студентів. Скільки чоловіків?
Сорок дев'ять. Я порахувала.
Це набагато краще, ніж мільярд.
-Можна ще раз гляну? -Так.
Що?
Молода жінка. Я намагався згадати, як її звали.
Яка молода жінка?
Та, яку він звинувачував за свою неуважність на іспиті.
Я щойно згадав: він написав мені довгого листа,
з поясненням, що закохався в однокурсницю.
Що в її присутності не міг зосередитися. Чи міг, але погано.
Може, це вона?
Хотів би я підтвердити, але я просто не знаю.
Олівії в списку немає.
Це твоя мати? Олівія?
Вони познайомилися на випускному курсі.
Так мені тато казав, але, мабуть, це лише половина правди.
Як і все інше.
То що тепер?
Шеріл, у котрій бібліотеці – фотоальбоми?
У Ларрі новини про ту жінку, яку ти...
Скажи, що відбій.
ФІНДИРЕКТОР ЗДАВ ЕВЕТТА ТОМПСОНА,
СПІВПРАЦЯ З КОМІСІЄЮ
Що, з Ханною Голл усе?
Так. А ти щось знайшов?
Вони з дівчиною вилетіли вчора вранці.
Та ви знущаєтеся.
Чорт, цього не може бути.
Альбоми оцифрували для архіву.
Ось гостьовий пароль.
Комп'ютери стоять за стелажами.
Дуже вам дякую за допомогу.
Гей.
Що ми там знайдемо?
-Ходімо сядемо. -Ні. Що ми...
Що ми про нього дізнаємося?
І що дізнаємося про мене?
-Я більше не знаю, хто я. -Бейлі.
А найгірше – що він завжди був поряд.
До десяти років я не ходила ночувати до друзів.
А коли пішла...
тато сидів у машині й чекав, коли я ляжу спати.
Бо він же міг мені знадобитися.
Він розказував цю історію.
А казав, що я протрималася до 19:30?
А тоді...
я вискочила надвір і попросилася додому.
Він завжди був поряд. І обіцяв, що завжди буде.
-Бейлі, я... -Ні. Ходімо.
-Відповідай. -Я їй передзвоню.
Я в нормі.
Усе нормально.
Я більше не знаю, хто я.
Вона більше не знає, хто я.
-Той кузов тобі явно зайвий. -Господи. Ти себе чуєш?
Тобі нема чого перевозити.
А от якби цей пікав був мій...
Усе одно ти не змогла б тягати своє дерево,
бо не склала іспиту з водіння.
Це деталі.
-Це що... -Дякую, що підвезла.
Що ти робиш з моєю вазою?
Удосконалюю.
Це був виріб, яким я мав запам'ятатися людям.
Моя найвидатніша праця.
Насправді ні.
Зайдеш привітатися, поки вона не поїхала?
-Ні, дякую. -Вона хоче тебе побачити.
Тепер?
Тепер хоче мене бачити? Вона більше не знає, хто я.
Це твоя мати. Вона тебе знає.
Нехай вона не знає твоїх друзів
чи про твоє захоплення Еммілу Гарріс.
Чи що ти жахливо водиш машину, але це нинішня ти. Таке змінюється.
Музичні вподобання, друзі. Водіння – дай боже.
До чого ти хилиш?
А до того, що може, її варто тримати поряд.
Як її тримати поряд, якщо її ніколи нема?
Ханно.
Ханно, перестань.
Дідусю...
Щоб ти знав, я прекрасно воджу машину.
-Алло. -Думаю, той сейф – у мене в студії.
У студії?
Овен знає, що деяких виробів я не продам і не віддам.
Пам'ятаєш дідусеву вазу?
-Так. -Пошукай на дні.
Добре.
Слухай, а ти впевнена, що сумка була в тебе під ліжком?
Цілковито. А що?
Бо її там немає.
-Точно? -Точно, Хан.
Що мені робити далі?
Знайди сейф.
Поки що нічого?
Що?
У твоєму віці я була трохи схожа на тебе.
Раніше я над цим не замислювалася.
Ясно.
Ти мені не віриш?
Ну, я тепер не знаю, хто я, тому не розумію, що це означає.
Я знаю, хто ти. І ти знаєш.
Ім'я, прізвище, дата народження – це деталі.
Важливі такі деталі.
Безвідносно до всіх цих подій,
безліч людей розказуватимуть тобі, хто ти така і якою маєш бути.
Я маю на увазі, що це ти вже знаєш сама.
Хай там що,
ти досить розумна, щоб самостійно визначити все інше,
і досить уперта, щоб за це триматися.
По-твоєму, я вперта?
Це все, що ти почула?
-Алло. -Спаринги.
Я геть забула про спаринги.
Вибачте. А хто це?
Це Еленор Макґоверн з церкви.
Ви вчора приходили й питали про вінчання в дні матчів 2011 року.
Так. Авжеж.
Я розповіла вашу історію одній парафіянці.
Її старшенький грає в команді «Лонґгорни».
І вона зауважила, що вінчання могло бути й до початку сезону.
І я подумала: «Боже, яка я дурненька».
І на думку не спало глянути на спаринги.
Спаринги проводять на стадіоні?
Як і звичайні матчі. І народу на трибунах збирають чималенько.
Еленор, а ви не переглянули дати спарингів того сезону?
Переглянула. І в нас таки було вінчання в день фінального спарингу.
-Вінчалися Реєс та Сміт. -Що там?
-Церемонію проводили опівдні. -Стоп. Добре, вибачте.
-Реєс, Р-Е-Є-С? -Саме так.
-І Сміт? -Так.
Реєсів немає, зате є Кетрін Сміт.
Еленор, наречену звали Кетрін?
Ні, ту молоду звали не Кетрін.
Її ім'я було Андрея.
А чоловіка...
його звали... ану секунду... Чарльз.
Вінчались Андрея Реєс і Чарльз Сміт.
Це неперевершено. Дуже вам дякую.
Що ви, я сама така рада.
Ти все-таки мала рацію, що ви були в тій церкві.
Можливо.
ДИСКУСІЙНИЙ КЛУБ
Одна з них – Кетрін Сміт?
У покажчику так написано.
Стоп.
Бейлі.
Переклад субтитрів: Олена Любенко