PAMATĀ - LORAS DEIVAS ROMĀNS
Būs lieliski.
Protams, kas varētu noiet greizi?
Tu viņai patiksi.
Aiziesi uz Ņujorkas Universitāti, kamēr esi pilsētā?
Varbūt.
Viņa nevar studēt ŅU.
Kā tad viņa tiks mājās uz vakariņām?
Tētis teica, ka tev patīk teātris,
tāpēc nopirku mums biļetes uz Barefoot in the Park rītdienas izrādi.
Nīls Saimons, vai ne? Te viņš ir cieņā. Vai nav lieliski?
Man likās, ka rīt būsim divatā.
Zināt ko? Man diezgan lēni iet tā bļodas taisīšana Keneriem.
Man noderētu mierīgs vakars studijā.
- Ejiet bez manis! - Nē, es gribētu, lai ejam visi kopā.
Protams. Nākamajā reizē.
Pasaki paldies par biļetēm!
Paldies. Man jāaiziet uz tualeti.
Jā.
Būs lieliski, ko?
Tev veicas labi.
Es skaidri zinu, kā man veicas, paldies.
- Viņa šķiet lieliska. - Tu tā domā?
Viņai ir sava galva uz pleciem.
Kas var būt labāks par to?
Nekas.
Kāpēc lai viņš izdomātu viltus dzīvi?
Es nezinu. Varbūt viņš centās tevi pasargāt.
No kā?
Es tiešām nezinu.
- Vienīgais, ko zinu droši... - Viņš man meloja.
Viņš meloja arī man.
Tātad, ja viņš mainīja savu vārdu, tas nozīmē, ka droši vien arī manējo.
Jā.
- Un manu dzimšanas datumu. - Iespējams.
Kas tāds jau nu cilvēkam par sevi būtu jāzina.
- Beilij! - Ko?
Ko tu teiksi, Hanna?
Ko, pie velna, tu šobrīd tādu varētu pateikt, kam būtu kāda jēga?
Neko. Es nevaru pateikt neko.
Mums jāmēģina pagulēt. Rīt agri ir reiss uz mājām.
Atvainojiet!
Tur mēs viņu neatradīsim.
Tev bija taisnība.
Te kaut kas ir. Es to jūtu.
Tātad tu gribi palikt?
Jā. Es gribu palikt.
Būtu tu redzējis mani 15 gados.
Kādā krāsā tev bija mati?
Nopietni, tas nebija patīkami. Bez mammas nav viegli.
Paldies dievam, man bija vectēvs.
Jā.
GREIDIJS BREDFORDS
TIESLIETU DEPARTAMENTS ASV MARŠALI
Maršala Bredforda kabinets.
Jā. Viņš tur ir?
Diemžēl viņš ir atvaļinājumā. Ierunāsiet ziņu?
Atvaļinājumā?
Jā, kundze.
Vai man nodot ziņu?
Nē, bet jūs varētu mani savienot ar kādu, kurš pateiktu,
kāpēc Bredfords savā atvaļinājumā man sejā vicināja žetonu.
- Biji uz Warriors spēli? - Nē, nebraucu tādēļ, mijo.
Taču es redzēju vakardienas spēles beigas pa TV.
- Redzēji Derozana danku pār Kariju? - Jā. Tas bija skaisti.
Kāpēc tik vēlu biji nomodā?
- Tēt! - Draudziņ, vakars pirms skolas.
Mēs par to runājām.
Nu taču, tēt! Ir izslēgšanas spēles.
Labi, šī saruna nav galā.
Greidijs klausās.
Kā iet brīvlaikā?
Ko, lūdzu?
Jūsu kolēģe tikko pateica, ka esat atvaļinājumā. Jocīgi.
Tā neizskatījās, kad sēdējāt uz manas piestātnes.
Hanna, es tur biju, lai palīdzētu.
Tad pastāstiet, kas patiesībā notiek.
Kāpēc nav ziņu par Ouenu un Beiliju pirms viņu pārcelšanās uz Sausalito?
Ko? Kas jums to pateica?
Kāda tam nozīme?
Jums nav ienācis prātā, ka cilvēks, kas izstrādā programmatūru
pēdu dzēšanai internetā, to varētu būt izmantojis pats?
Ja šī programmatūra darbotos, Eivetu neapsūdzētu krāpšanā.
Un es joprojām gulētu gultā ar Ouenu,
nenojaušot, ka viņš man ir melojis. Par visu acīmredzot.
Tā nav taisnība.
Tiešām? Kāpēc Ouens mainīja savu vārdu?
- Jūs izdarāt pārsteidzīgus secinājumus. - Jūs man nestāstāt visu stāstu.
Es tikai cenšos, lai Ouens būtu drošībā. Ouens un Beilija. Un jūs.
Es par sevi varu parūpēties pati, paldies.
Vai to jūs tagad darāt?
- Kā to saprast? - Kur jūs esat?
Hanna!
Esmu mājās.
Tādā gadījumā jūs uztrauktos par to skapi, ko Eivets nosūtīja ielauzties jūsu mājās.
Ko? Eivets nosūtīja kādu...
Nopietni. Kur jūs esat? Viesnīcā?
Nosūtīšu pēc jums Sanfrancisko biroja maršalu.
Vai jūs novērojat manu māju?
Kur, ellē, jūs esat, Hanna?
Kur jūs baidāties, ka būšu?
Kas tāds jau nu cilvēkam par sevi būtu jāzina.
Viņa pat nezina, kurā klasē mācos.
VIESNĪCA ARGENT HANNA,
MONREĀLĀ IEPAZINOS AR VĪRIETI. BRAUCAM AR VILCIENU, PIKNIKOJAM PARKĀ.
KĀ KLĀJAS ASTOTAJĀ KLASĒ? KEROLA.
Hanna!
Kas tad te atgadījies?
Viņa pat nezina, kurā klasē mācos.
Parādi!
Mana bļoda tur nav vainīga.
Nāc! Tu man esi parādā jaunu.
Labi, tā ir labāk.
- Man nesanāk. - Tu atmetīsi ar roku?
Viss saskrāpēts. Man neizdosies izslīpēt.
Un? Tas ir virtuvei, ne muzejam.
Nevajag izlikties. Mēs abi zinām, ka tas ir mēsls.
Ei! Ir viegli ieraudzīt to, kas sanācis nepareizi.
Vajag paskatīties uzmanīgāk un jāmēģina atrast to, kas ir labs.
Tātad, ja mamma nezina, kurā klasē mācos,
man būtu jāpriecājas, ka viņa prot uzrakstīt manu vārdu?
- Sapratu. - Hanna!
Nē. Man pietiek.
Hanna!
Tā ir tava izvēle - kam tu pievērs uzmanību.
BOBIJS KĀ TEV TUR IET?
ZVANA BOBIJS
ARLABUNAKTI, B. BRAUC MĀJĀS. KĀ TEV TUR IET?
VARU PIEZVANĪT VĒLĀK?
PROTAMS
GAIDĪŠU.
Klau! Kā sauca to restorānu, kurā tētis strādāja par mašīnu parkotāju?
Atceries? Viņu esot atlaiduši par Porsche saskrāpēšanu.
Protams. Jā.
Domā - viņš to izdomāja?
Stāsts bija diezgan konkrēts.
Tieši tā. Visi tie stāsti, kurus tavam tētim patīk stāstīt par jaunības laikiem,
nevar būt pilnībā izdomāti.
Kaut kādām detaļām ir jābūt patiesām.
Piemēram, restorāna nosaukumam. Ja mēs to atcerētos, varētu
sameklēt cilvēkus, kas viņu pazina.
Izklausās nesakarīgi? Tu skaties tā, it kā es būtu traka.
Nē. Jā, es saprotu. Es tikai... Es tā restorāna nosaukumu neatceros.
Labi. Kā ar to vidusskolas laivu braucienu?
Viņš stāstīja, ka viņu izglābusi krasta apsardze.
Diez vai viņš man to ir stāstījis.
Pareizi. Arī es tev to nestāstītu.
Nu es tiešām gribu to dzirdēt.
Pag! Kā ar to matemātikas profesoru Prinstonā?
To, ko viņš piesauc, kad lasa man lekcijas par neatlaidību.
Jā. Tētis izkrita eksāmenā, un tas vīrs to darbu ierāmēja.
Par brīdinājumu citiem studentiem.
Jā. Un tētim patīk stāstīt, ka tas viņu tikai motivējis,
kas ir mazliet sviestaini.
Viņam tas profesors patika. Kā sauca?
Kaut kāds Tobaiass.
Tobaiass K... Kokers? Kukers?
Kukmens. Viņš viņu sauca par Kuku.
Cik daudz matemātikas profesoru, vārdā Tobaiass Kukmens, varētu būt?
Es redzu tikai vienu.
Kas ir Fīldsa medaļa?
Tā ir kā Nobela prēmija matemātikā. Vai viņš ir Prinstonā?
Ne gluži.
TOBAIASS KUKMENS MATEMĀTIĶIS
PROFESORS TEKSASAS UNIVERSITĀTĒ OSTINĀ
Ģērbies!
Sveika!
Sveika! Kā jūs turaties?
- Es teikšu "bez komentāriem". - Saprotu.
Kas notiek?
Nu, Džeiks strīdas ar baristu par savas lates piena konsistenci.
Un es prātoju, vai Ouens mājās neglabāja kaut kādu seifu.
Seifu?
Jā, tā lēdijas Polas krājkasīte.
Tajā bija maza atslēdziņa. Džeiks teica, ka tā ir no ugunsdroša seifa.
Slepens seifs?
Tev ir ideja, kur tas varētu būt?
Es nezinu. Viņa kabinetā vai guļamistabas skapī.
Labi, sapratu. Vai varu palīdzēt vēl kaut kā?
Patiesībā jā. Vai Džeiks mani dzird?
Nē.
Labi. Zem manas gultas ir auduma soma. Vai vari to, lūdzu, paņemt?
Jā. Kas tajā iekšā?
Neesmu droša, ka gribi zināt.
Hanna Hola. Viņa ceļo kopā ar pameitu Beiliju Maiklsu, 16 gadi.
Pēdējo reizi redzētas mājās Sausalito pirms 36 stundām.
Taču, pēc visa spriežot, viņas pilsētu pametušas.
Pikaps ir pie mājas.
Nomas auto, autobusu, vilcienu, lidmašīnu biļetes - jūs zināt, kas jādara.
Izsekot kredītkartes, naudas izņemšanu, apavu nospiedumus, labi?
Viņas steidzami jāatrod.
- Rošela? - Priekšniece tevi gaida.
"Sveiks, Greidij! Kā gāja atvaļinājumā?"
Viņa izklausījās dusmīga.
Kas ir Hanna Hola? Un ko, pie velna, tu darīji Sausalito?
Es nācu par to runāt.
Tu zini: melošana man ir noziegums.
Melošana par atvaļinājumu?
Runā!
ZINĀTNIEKI MAINA PASAULI TOBAIASS KUKMENS
Beilij!
Cik daudz medaļu viņš ieguvis?
Acīmredzot visas.
Sveiki! Mēs gribētu runāt ar profesoru Kukmenu.
Jums ir tikšanās?
- Mans tēvs ir bijušais students. - Labprāt pagaidīsim.
Jums būs jāgaida kaut kur citur,
jo nākamais brīvais laiks viņam ir 24. datumā.
Tas ir pēc divām nedēļām.
Starp citu, mani sauc Hanna. Tā ir Beilija. Kā sauc tevi?
Šerila.
Sveika, Šerila! Paldies, ka velti mums laiku.
It īpaši tāpēc, ka Beilija ir viena no labākajām matemātiķēm Korpuskristi
un nevar izšķirties: studēt TU, kā tētis, vai Raisā, kā māsa.
Tu pati saproti -
ja aizbrauksim, nesatikušas Kuku, un vēl viens mans bērns nonāks Raisā...
Ja tu kaut kā varētu mums palīdzēt viņu īsi satikt šodien...
Kuks šobrīd vada lekciju,
bet, ja pagaidīsiet pie auditorijas, varbūt izdosies viņu noķert.
Tikai neiztraucējiet viņu un netrokšņojiet!
Skaidrs. Liels paldies.
Labākā matemātiķe? Nopietni?
Tā tu saki, ka atstāju uz tevi iespaidu?
Beilij, pagaidi! Mums jāpagaida.
Pie velna Šerilu!
Šī matrica. Interesanti - ja šīs matricas iterāciju
- piemēro vektoram, kas nav nulle... - Divas vietas.
Atvainojiet!
Puse no jums noteikti pazaudēja domu,
bet otra puse, iespējams, nemaz nesekoja līdzi,
tāpēc šodien beigsim, labi?
Es ļoti atvainojos. Piedodiet!
Jūs bieži iztraucējat lekcijas, vai arī man jāuzskata sevi par īpašu?
Es ļoti atvainojos, mēs negri... Esmu Hanna Hola. Tā ir Beilija Maiklsa.
Ko jūs gribat?
Ceram, ka varēsiet mums palīdzēt identificēt bijušo studentu.
Kāpēc lai es to darītu, ja izjaucāt manu lekciju?
Jūs varētu būt vienīgais, kas to var.
Kas tas par studentu?
Šī ir senākā fotogrāfija, kāda man ir līdzi.
Varēja studēt pie jums pirms kādiem 26 gadiem.
Ceram, ka atcerēsieties viņa vārdu.
Zināt, ka viņš pirms 26 gadiem pie manis studēja, bet nezināt vārdu?
Mēs zinām viņa tagadējo vārdu, bet viņš to mainīja. Tas ir sarežģīti.
-Īsumā! - Viņš ir mans tētis.
Un viņš ir pazudis.
- Kā jūs nonācāt pie manis? - Viņš par jums ir runājis.
Acīmredzot bijāt viņa mīļākais pasniedzējs.
Lai cik patīkami tas būtu,
es viņu neatpazīstu. Esmu mācījis tūkstošiem studentu.
Diemžēl lielākā daļa vienkārši saplūst kopā.
Varēja būt jūsu pirmais vai otrais gads kā pasniedzējam.
Nezinu, kā strādā jūsu atmiņa, Holas kundze,
bet man ir tā: jo senāka pagātne, jo mazāk atceros.
Varbūt jums jāpainteresējas arhīvā.
Viņš bija jūsu sliktākais students.
Tā viņam pateicāt pēc pirmā semestra eksāmena.
Jūs viņa eksāmena darbu ierāmējāt
un piekārāt savā kabinetā kā slikto piemēru citiem studentiem.
Tas bija nežēlīgi, starp citu.
Bet mans vīrs nevis turēja ļaunu prātu, bet uztvēra to kā izaicinājumu.
Un gala eksāmenā bija izcils.
- Parādīsi vēlreiz to fotogrāfiju? - Jā.
Es nevaru pateikt viņa vārdu, bet seja...
Viņš izskatās...
Manās atmiņās viņš izskatās citādi. Lai gan ne pilnībā.
Teicāt - viņš pazudis?
Viņš strādāja The Shop.
Pazuda pirms trim dienām. Kopš tā laika nav devis ziņu.
Nāciet! Varbūt izdosies rast kādas atbildes.
KONFIDENCIĀLI TIESLIETU DEPARTAMENTS
Tātad...
- Nav mūsu problēma. - Tu joko.
- Vai Ouens Maiklss ir Rietumteksasā? - Es ļoti ceru, ka nē.
- Nu, lūk. - Nav svarīgi, kur viņš ir.
Ja šī iestāde būtu darījusi savu darbu...
Greidij, tu neesi atbildīgs par tā cilvēka izvēli.
Tāpat kā šī iestāde.
Labi. Bet, ja Naomija Vu sāks izplatīt Ouena fotogrāfiju ziņās...
Tad viņam būs vēl viens stimuls pieņemt labākus lēmumus nekā līdz šim.
Taču tu šajā jomā darbojies gana ilgi, lai zinātu, ka cilvēki nemainās.
Un kā ar meiteni?
- Viņai draud nopietnas briesmas. - Ne tad, ja paliks Sausalito.
Tu zini, ar ko mums darīšana.
Ja viņi uzodīs, būs vienalga, kur viņa ir.
Par to vajadzēja domāt viņas tēvam.
Promejot aizver durvis!
Varētu domāt, ka atcerēšos viņa vārdu, ja piekāru viņa darbu pie sienas.
Tātad tā ir taisnība? Jūs tiešām to ierāmējāt?
Jums jāsaprot, es tolaik biju jauns.
Kripatu vecāks par saviem studentiem. Likās, ka tas stiprinās manu autoritāti.
Kāpēc jūs to noņēmāt?
Kad mana sieva to ieraudzīja, viņa nebija sajūsmā.
Viņai tas likās bezgaumīgi - izrādīt jaunieša neveiksmi kā brieža ragus.
- Gudra sieviete. - Gudrāka par mani, nav šaubu.
Atradu visus jūsu gala eksāmenus no 90. gadiem.
Paldies.
Diez vai tie kaut kā palīdzēs. Mums te ir aklā vērtēšana.
Vārdu nav.
Vai ir iespēja salīdzināt skaitļus?
Iespējams. Šerila, paskaties arhīva dokumentu skapjos!
Varbūt tur ir kāds saraksts.
Un palūdz arhivāram manu lekciju sarakstus no 96. līdz 98. gadam.
Labi.
Joprojām nesaprotu vārda maiņu.
Kā tas saistīts ar uzņēmuma apsūdzībām krāpšanā?
To mēs cenšamies noskaidrot.
Iespējams, viņam bija kaut kādas nepatikšanas pirms The Shop. Mēs nezinām.
Mēs pamazām atklājam atšķirības starp to, ko viņš mums stāstīja, un...
Patiesību?
Es nespēju iztēloties, ko jūs šobrīd pārdzīvojat,
bet, lai nu kā,
ir kāds sens Einšteina citāts, kas mani vienmēr nomierina, kad esmu apjucis.
Einšteina?
"Ja matemātikas teorijas ir par realitāti,
tās nav neapstrīdamas.
Ja tās ir neapstrīdamas,
tās nav par realitāti."
Vai ir arī versija vienkāršā valodā?
Neviens ne velna nezina.
Velns!
Kā tev tur iet?
- Kas notiek? - Nekas.
Bet vai Hanna zvanīja?
Nē.
Džūlsa, vai tu zini ko tādu, ko es nezinu?
- Nē. - Jo esmu viņas advokāts.
Es saprotu.
Ja kaut kas notiek,
ja FIB grasās darīt ko radikālu, par ko es nezinu,
- tad es viņu nevaru pasargāt. - Labi. Nomierinies!
Ouens atstāja Hannai un Beilijai somu ar skaidru naudu.
Cik daudz?
Manuprāt, mazliet vairāk par pusmiljonu dolāru.
Ak kungs! Vai tu apjēdz, cik slikti tas izskatīsies FIB?
Nezinu. Varbūt ne tik slikti, jo viņa to laikam ir pārvietojusi citur.
Tas ir kāds joks?
Džūlsa, ja Hanna slēpj naudu, ko viņas vīrs nozadzis,
viņai draud apsūdzība sazvērestībā.
- Tiesiskuma traucēšanā... - Mēs nezinām, vai Ouens naudu nozaga.
Beidz! Kurš somā glabā pusmiljonu dolāru?
Tāpēc viņa negribēja, lai tev to saku, jo zināja, ka tu satrakosies, kā vienmēr.
Jā. Tā ir mana vaina, ka viņa labāk ielīdīs mēslos
nekā uzticēsies kādam, kam viņa rūp.
- Viņa uzticējās man. Uzticējās Ouenam. - Skat, kur tas viņu novedis.
Kā cilvēks, kas baidās atkal tikt pamests,
viņa nemaz nav nošāvusi garām.
Hanna nebaidās atkal tikt pamesta. Viņa baidās tikt iesprostota.
Tāpēc izvēlējās ar mani neprecēties.
Nē, Džeik. Viņa ar tevi neprecējās tāpēc, ka esi pakaļa.
Jā, varbūt.
Bet, ja esmu tāds pakaļa...
kāpēc es esmu tas, kurš ir te?
- Kaut ko atradāt? - Nē.
Kas tas?
97. gada pavasara studentu saraksts.
96. gadā vadījāt seminārus tikai pēdējam kursam un 98. gadā maģistriem,
tāpēc tam jābūt šim kursam.
Teicami, Šerila.
Paldies.
Man žēl. Šie vārdi neko neatsauc atmiņā.
Septiņdesmit trīs studenti. Cik vīriešu?
Četrdesmit deviņi. Saskaitīju.
Tas ir daudz labāk nekā miljards.
- Parādīsiet vēlreiz? - Jā.
Kas?
Jauna sieviete. Es centos atcerēties viņas vārdu.
Kāda jauna sieviete?
Kuras dēļ viņš neesot spējis koncentrēties pirmā semestra eksāmeniem.
Tikko atcerējos, ka viņš man uzrakstīja garu vēstuli,
paskaidrojot, ka iemīlējies kursabiedrenē.
Ka viņas klātbūtnē nespējot koncentrēties. Vismaz ne pietiekami.
Vai tā varētu būt viņa?
Es labprāt teiktu jā, bet es vienkārši nezinu.
"Olīvijas" sarakstā nav.
Tā bija tava māte? Olīvija?
Viņi iepazinās koledžas pēdējā kursā.
Tā teica mans tētis, bet varbūt tā ir tikai pa pusei patiesība.
Tāpat kā viss pārējais.
Nu, ko tagad?
Šerila, kurā bibliotēkā glabājas gadagrāmatas?
Lerijam ir jaunumi par to sievieti...
Saki, lai liek punktu.
SHOP FINANŠU DIREKTORS VAINO TOMPSONU
Mēs apturam Hannas Holas lietu?
Jā. Vai kaut ko atradāt?
Vakar no rīta viņa un meitene izlidoja no SFO.
Bāc, nopietni?
Bļāviens, nopietni?
Gadagrāmatas ir digitalizētas arhīvam.
Šī ir viesu parole.
Un otrpus plauktiem ir datoru rinda.
Liels paldies par palīdzību.
Ei!
Ko mēs tur atradīsim?
- Vienkārši apsēdīsimies! - Nē. Ko mēs...
Ko mēs par viņu uzzināsim?
Ko mēs uzzināsim par mani?
- Es pat nezinu, kas esmu. - Beilij!
Ļaunākais ir tas, ka viņš vienmēr ir bijis man blakus.
Līdz desmit gadu vecumam nebiju nakšņojusi pie draugiem.
Kad beidzot nakšņoju...
tētis ārā sēdēja mašīnā un gaidīja, līdz es aizgāju gulēt,
lai būtu drošs, ka man viņu nevajag.
Viņš man to stāstīja.
Vai viņš teica, ka es izturēju tikai līdz 7.30?
Un tad es...
es izskrēju ārā un pateicu viņam, ka gribu braukt mājās.
Viņš vienmēr ir bijis man blakus. Viņš teica, ka vienmēr būšot.
- Beilij, es... - Nē. Vienkārši ejam!
- Atbildi! - Varu viņai atzvanīt.
Man viss ir kārtībā.
Es pat nezinu, kas esmu.
Viņa pat nezina, kas esmu.
- Tā kravas kaste tev ir lieka greznība. - Ak dievs! Vai tu pati sevi dzirdi?
Es tikai saku, ka tev nav, ko tur likt.
Ja šis pikaps būtu manējais...
Tu tik un tā nevarētu vadāt savus koka virpošanas krāmus,
jo vēl neesi nokārtojusi braukšanas eksāmenu.
Sīkumi.
- Vai tā... - Paldies, ka atvedi.
Ko tu dari ar manu vāzi?
Uzlaboju.
Šis būtu bijis šedevrs, kura dēļ mani atcerētos.
Mans mūža meistardarbs.
Tā galīgi nebija.
Ienāksi apsveicināties, pirms viņa aizbrauc?
- Nē, paldies. - Viņa grib tevi satikt.
Tagad?
Viņa grib mani satikt tagad? Viņa pat nezina, kas es tagad esmu.
Viņa ir tava māte. Viņa tevi pazīst.
Paklau, viņa varbūt nepazīst tavus draugus
un nezina, ka tu fano par Emilū Herisu.
Vai ka tu esi briesmīga autovadītāja, bet tāda tu esi šobrīd. Tas mainās.
Mūzika, draugi. Braukšanas prasmes, ja dievs dos.
Ko tu gribi pateikt?
Es gribu pateikt, ka ir vērts viņu paturēt tuvumā.
Kā lai paturu viņu tuvumā, ja viņas te nekad nav?
Hanna!
Hanna, beidz!
Vectētiņ...
tavai zināšanai - esmu izcila autovadītāja.
- Sveika! - Domāju - seifs varētu būt manā studijā.
Tavā studijā?
Ouens zina, ka dažus darbus es nekad nepārdotu un neatdotu.
Vai atceries mana vectēva vāzi?
- Jā. - Paskaties tajā iekšā!
Paskatīšos.
Klau, vai esi pārliecināta, ka tā auduma soma bija zem tavas gultas?
Pilnīgi. Kāpēc prasi?
Tāpēc, ka tagad tās tur nav.
- Tiešām? - Tiešām, Hanna.
Ko tu gribi, lai daru?
Atrodi seifu!
Pagaidām nekā?
Kas ir?
Zini, es tavā vecumā biju mazliet līdzīga tev.
Iepriekš par to nebiju iedomājusies.
Nu labi.
Tu man netici, vai ne?
Es īsti nezinu, kas tagad esmu, tāpēc nemaz nezinu, ko tas nozīmē.
Es zinu, kas tu esi. Un arī tu zini.
Tavs vārds, dzimšanas datums - tie ir tikai sīkumi.
Diezgan svarīgi sīkumi.
Arī bez visa tā, kas notiek tagad,
daudzi mēģinās tev iestāstīt, kas tu esi vai kam tev jābūt.
Es tikai saku: manuprāt, tu to jau zini.
Lai nu kā,
domāju, ka esi gana gudra, lai pati izdomātu, kāda esi,
un gana spītīga, lai pie tā turētos.
Tu domā, ka esmu spītīga?
Tas ir viss, ko tu sadzirdēji?
- Klausos. - Treniņspēles.
Es neiedomājos par treniņspēlēm.
Es atvainojos. Kas zvana?
Elenora Makgoverna no baznīcas.
Jūs vakar bijāt atnākušas un jautājāt par kāzām spēļu dienās 2011. gadā.
Pareizi. Protams.
Izstāstīju jūsu stāstu vienai draudzes loceklei,
kuras vecākais dēls spēlē Longhorns,
un viņa norādīja, ka tās varēja būt kāzas pirms sezonas.
Un es nodomāju: "Ak kungs, cik es neapķērīga!"
Man neienāca prātā pārbaudīt treniņspēles.
Pag, treniņspēles tiek rīkotas stadionā?
Tāpat kā parastās spēles, tieši tā. Un arī tās diezgan labi piepilda tribīnes.
Elenora, vai jūs pārbaudījāt tās sezonas treniņspēļu datumus?
Jā. Un izrādās, ka pie mums bija kāzas tajā pašā dienā, kad notika pēdējā spēle,
- un tās bija Rejesas un Smita kāzas. - Kas notiek?
- Ceremonija notika pusdienlaikā. - Pag! Tā. Es atvainojos.
- Rejesa, R-E-J-E-S-A? - Tieši tā.
- Un Smits? - Jā.
Rejesas nav, bet ir Ketrina Smita.
Elenora, vai līgavas vārds bija Ketrina?
Nē, līgavu nesauca Ketrina.
Viņas vārds bija Andrea.
Un vīrs bija...
Viņa vārds bija - acumirkli - Čārlzs.
Tie bija Andrea Rejesa un Čārlzs Smits.
Jūs mums ārkārtīgi palīdzējāt. Liels paldies.
Man bija prieks.
Rādās, tev tomēr bija taisnība, ka tu tajā baznīcā esi bijusi.
Varbūt.
DEBAŠU GRUPA
Vai viena no viņiem ir Ketrina Smita?
Tā teikts aprakstā.
Pagaidi!
Beilij!
Tulkojusi Aija Apse