П'ЯТНИЦЯ, 14 КВІТНЯ
ОСТАННЄ, ЩО ВІН СКАЗАВ МЕНІ
Бейлі?
Бейлі, нам треба йти звідси.
Треба йти. Бейлі.
Чорт!
Бейлі?
Так.
Вибачте.
Потримайте...
Чорт.
Не бачили дівчину? Їй шістнадцять, білява, рожеві пасма.
Я щойно прийшов. Я її не бачу.
Мем, таксі?
Зараза.
Бейлі?
ЧОТИРИ ДНІ ТОМУ
Скажи, що там – помаранчева курка.
Хіба я новачок?
-Трохи є. -Ясно.
На роботі все добре?
Уже краще, бо кінець дня.
Мені залишатися? Чи ти ще попрацюєш?
На жаль, ще треба попрацювати.
Гарно.
Ще ні, але буде.
Так.
Думаєш про завтрашній день?
Це лише стаття.
Довга стаття. Тематична.
-Перестань. -З заголовком на обкладинці.
Залишай курку і йди.
Добре. Але, здається, я записав повідомлення на автовідповідач офісу,
нагадування, щоб усі купили примірник.
Ти все ускладнюєш.
Я без тебе не ляжу.
Стривай. Ти ж не мусиш іти негайно.
Треба у вихідні відсвяткувати.
А я думаю, годі нам розмовляти про статтю.
Я мав на увазі наш ювілей.
-Що? -Рік і два місяці.
Рік і два місяці навряд чи можна вважати ювілеєм.
Я вважаю.
Пам'ятаєш, як я на другому побаченні загубив паркувальний талон?
То я загубила.
Авжеж, але винен я.
Що я загубила талон?
Я заморочив тобі голову.
О, клас. Це правда.
Мене так дивувало все навколо.
Що я можу сидіти, вечеряти, бути з тобою.
Я був просто...
Я думав, що для мене це в минулому. Що більше такого не буде.
Містере Майклз, ви жахливо серйозні.
Таки в нас ювілей – рік і два місяці.
То що скажеш?
У суботу поїдемо в Соному святкувати?
Думаєш, Бейлі захоче з нами?
Аякже.
Брехло.
-Я її спитаю. -Ти таке брехло.
Брехло.
ЕВЕТТ
Доброго ранку.
Як думаєш, в анчоусно-часниковій заправці мусять бути анчоуси?
Напевно. А що?
Я думаю приготувати вечерю, як тоді, в «Поджіо». Пасту, яку вподобала Бейлі.
-Не дивуйся так. -Ні.
-Я готую. Я вмію готувати. -Авжеж. Але...
У тебе такий розмах,
хоча можна просто, ну, замовити їжу в «Поджіо».
От розумник.
Це знову Еветт?
Дуже наполегливо, навіть для нього.
Так. Та сама давня хрінь.
-Доброго ранку, Бейлі. -Їдемо?
Спочатку мені треба вдягтися.
Тату, я спізнюся.
Бейлі, до школи – п'ять хвилин їхати.
І я знаю, що перший урок починається через двадцять.
Може, почнемо з «Доброго ранку»?
Я почекаю надворі.
Почну вранці бігати.
-Нічого. Перебіситься. -Так. Так.
-Тобі треба йти. -Усе. Я знаю.
З такими вибриками
на наступну риболовлю черв'яків понесеш ти.
Гидота. Ми не рибалили вже три роки.
Добре.
Я знову візьму тебе з собою, і тоді
начувайся, бо понесеш черв'яків.
Мабуть, пора тобі докласти трішки зусиль.
Ти сам мене вчив: «Коли не можеш сказати щось гарне...»
Бейлі, вона дуже старається.
Я прошу.
Прийнято.
Можна за кермо?
Давай завтра, ага?
Навіщо я тоді отримувала дозвіл,
якщо не даєш тренуватися?
Я хочу, щоб ти тренувалася. Без ключа в запалюванні.
За шкалою від одного до десяти,
наскільки ти образишся, якщо я сяду ззаду?
-Тату. -Що? Безпека понад усе.
Алло.
Я шукаю Овена Майклза.
Овен пішов. Йому щось...
Привіт, Девоне. Тільки стілець.
-Привіт. -Пропустила твій дзвінок.
Я в місті. Хочеш на ранній обід?
Авжеж, але в мене в обід зустріч.
Макс, напевно, ревнує.
Бо їй редакція не дає завдань писати
про володарів «Золотої рукавиці».
Може, потім на каву?
У мене зустріч з клієнтом у Тібуроні.
Я стала біля поромної будівлі купити хліба на вечерю.
У Саусаліто немає хліба?
Він з «Акмі».
Такий подають у «Поджіо».
Недавно ми водили туди Бейлі, і...
Тепер ми їдемо 45 хвилин,
щоб купити хліба для Бейлі?
Це по дорозі, бо я привезла Еш кілька виробів.
ХАННА ГОЛЛ
Ага.
На мій захист – хліб смачнючий.
Грамотний психотерапевт сказав би,
що такі зусилля – не заради Бейлі.
Ти ба. Психотерапевтом підробляєш?
Психотерапевт з мене нефіговий.
Я на телефоні з Джулз.
-Привіт, сонце. -Привіт, Еш.
-Ханно, почекаєш секунду? -Авжеж.
Очманіти, яка краса.
Ти тепер така модна, що за вихідні заберуть.
ДИВОВИЖНІ ВИРОБИ ХАННИ ГОЛЛ
Ого, яке велике фото.
Чорт.
Що таке?
Джулз?
Я маю передзвонити Макс, вона чомусь психує.
Хто я, щоб стояти на шляху справжнього кохання?
Сьогодні не судилося.
-Люблю тебе. Бувай. -Люблю. Па-па.
Це знаменитий дідусь?
Ото він зрадів би, побачивши своє фото в журналі,
всупереч собі.
А точно немає його виробів для виставки?
Ні. На продаж немає.
«З ВИТВОРАМИ ХАННИ ГОЛЛ ЖИТЛО СТАЄ ДОМІВКОЮ».
Це Овен. Залишіть повідомлення.
Це я. Дай знати, коли поїдеш додому.
Дружнє нагадування: якщо випередиш, залишки помаранчевої курки – мої.
Люблю.
ДЖУЛЗ
ПЕРЕДЗВОНИ. ШВИДШЕ.
ДЖУЛЗ ПРОПУЩЕНИЙ
Бейлі, відчиниш?
Бейлі!
Ви до нас?
-Місіс Майклз? -Так. Ніхто мене так не називає.
-Ви подруга Бейлі? -Ні.
Містер Майклз просив передати.
А де ви... де ви його бачили?
-Пробіг повз мене в коридорі. -У коридорі?
ХАННІ
У школі. Дав мені 20 баксів, щоб занесла.
Мені вже треба...
Авжеж. Біжи.
ЗАХИСТИ ЇЇ
Що за сморід?
Це вечеря.
Та не дай боже.
А ти не знаєш, де тато? Він обіцяв уже бути вдома.
Я саме збиралася набрати.
Це Овен. Залишіть повідомлення.
Це я. Мабуть, ти вже їдеш додому, але набери мене.
ПОДЗВОНИ ЯКНАЙСКОРІШЕ.
Я з'їм енергобатончик.
Все одно на репетицію треба.
Ні. Я тебе відвезу.
Сюз написала. Вона буквально на причалі.
Скажи тату, що назад мене підвезуть.
-Бейлі... -Дякую за вечерю.
Ви дзвоните Джулз. Залишіть повідомлення.
Алло, «The Shop».
Ґреґ, привіт, це Ханна. Овен там?
Привіт, Ханно. Навряд чи він...
Ніхто з керівництва зараз підійти не зможе.
-Що? -Так...
Сер, покладіть телефон.
Ханно, вибач. Не можу говорити.
«ЧИСТИЙ АРКУШ» - ПОВЕРНІТЬ ЖИТТЮ ПРИВАТНІСТЬ
ЕКСКЛЮЗИВ «THE SHOP»
Що тут...
ФБР
Вибачте, мем, сюди не можна.
Там працює мій чоловік. З ним нема зв'язку.
Як його звати?
Мем?
Як його звати?
Хто ваш чоловік?
Мем. Стійте. Вибачте, хто ваш чоловік?
Мем?
«THE SHOP» МІСЦЯ ДЛЯ ВІДВІДУВАЧІВ
ОВЕН МАЙКЛЗ
Ходімо, містере Томпсон.
Еветт.
От чорт.
Голову.
Прекрасно, Бейлі.
Можеш іти. Хай голосники відпочивають.
А зараз приберімо кубики.
І швиденько повторимо пісню «Everybody Says Don't».
Добре?
Браво.
А ти чого тут?
Тренування скінчилося раніше. Зайшов привітатися.
Привіт.
У тебе вже все? Підкинути додому?
На жаль, мене забирають. Малефісента чатує.
ХАННА ТУТ. ЧЕКАЮ.
Не розумію, нащо вона приїхала. Я ж казала, що сама доберуся.
БЕЙЛІ ЗАБЕРУ З ШАФКИ ОДНУ РІЧ,
ПРИЙДУ ДО МАШИНИ
Це Овен. Залишіть повідомлення.
ВІВТОРОК, 11 КВІТНЯ «СФ КРОНІКЛ» - ЕКСТРЕНІ НОВИНИ
ОБШУК У СОФТВЕР-СТАРТАПІ ФБР ЗАТРИМУЄ ЕВЕТТА ТОМПСОНА
СЬОГОДНІ АГЕНТИ ФБР ПРОВЕЛИ ОБШУК
В ОФІСІ СОФТВЕРНОГО СТАРТАПУ «THE SHOP»
БУДЬ ЛАСКА, ПРИХОДЬ НЕГАЙНО.
Та просто тато мене по голівці не погладить,
якщо залишуся з тобою наодинці в пустелі.
Це юрта з двоспальним ліжком.
Навряд чи згадка про ліжко посприяє нашій справі.
Можеш сказати, що переночуєш у Сюз.
Вона тебе прикриє. Буде наш секретик.
У нас з татом немає секретів.
Це треба виправляти.
Треба йти, а то Ханна сказиться.
Добре. Але поговори з татом.
Скажи, що я буду джентльменом.
Такого я йому точно не скажу.
Напишеш потім.
Що за...
БЕЙЛІ
ФБР ПРОВОДИТЬ ОБШУК У СОФТВЕР-СТАРТАПІ ЗАТРИМАНО ЕВЕТТА ТОМПСОНА
Привіт.
Бейлі?
Це від тата?
ВИБАЧ, КРАЩЕ НЕ ПОЯСНЮ.
ТИ ЗНАЄШ НАЙВАЖЛИВІШЕ В МЕНІ Й ТОБІ
ТИ – ВСЕ МОЄ ЖИТТЯ
Де він?
Де мій тато?
Я не знаю.
У «The Shop» якісь негаразди.
Еветта затримали.
Я не можу до нього додзвонитися.
Це Овен. Залишіть по...
А це що?
Ханно?
З тобою все добре?
Нормально.
Це стаття в «Кронікл»?
Що? Ні.
-А є стаття в «Кронікл»? -Так.
-І там... -Про тата не згадують.
Тільки про Еветта.
«Дейлі Біст» твітить, що це новий «Енрон».
Лінн Вільямс шерить їхні твіти в своїх сторіз.
Про те, як «The Shop» провернула мільярдну схему,
а всі, хто там працює, – шахраї.
-Неправда. -Постійно мене теґає.
Це неправда. Лінн Вільямс не повинна тебе теґати.
То де ж він, Ханно?
Чому залишив мені гроші?
Ходімо додому.
Я зроблю кілька дзвінків. Хтось напевно знає, де твій батько.
Почнімо з цього. З'ясуємо, де він.
Бейлі, у нього буде пояснення. Ти ж знаєш, він пояснить.
Добре. Але я напишу Боббі, щоб приїхав. Хіба що ти хочеш, щоб я поїхала туди.
Ні. Нехай він приїжджає сюди.
Може, про гроші поки що нікому не скажемо?
Та невже?
Стій.
Гей.
Нам треба зайти. Повір мені.
Як вона тримається?
Ясно. Без слів.
Де ми можемо поговорити?
Задня палуба. Я тільки светр візьму.
Добре.
Він нічого не взяв.
-Ясно. -Такі справи.
Його валіза, одяг – усе на місці.
Ти щось знаєш.
Вона тебе не почує.
Точно?
Тепер точно.
Вранці Макс отримала інфу від друга з Комісії цінних паперів.
Тому й добивалася до мене.
За даними цього друга, нова програма «The Shop» не працює.
Що? Я думала, вона продається шаленими темпами.
Овен сказав, що продається?
Ні, Еветт казав.
Добре. Що саме він сказав?
Вони з Белль вечеряли в нас перед виходом компанії на біржу.
Еветт без угаву торочив про те, як успішно продається продукт.
Та тільки продажу не було. Лише інтерес до демоверсії програми.
Щоразу, коли покупець цікавився демкою,
Еветт фіксував це як виручку.
Господи.
Макс каже, що так само робили в «Енроні».
Завищили вартість компанії і накрутили курс акцій
перед виходом на біржу.
І це шахрайство.
Акціонери втратять пів мільярда доларів.
Макс не повірила, що Овен причетний.
І чесно, коли вона мені розказала,
я теж не могла повірити, тому...
Подзвонила Овену.
Ну, я подзвонила тобі, але ти не відповідала.
Тому так, я подзвонила Овену.
Боже, Хан. Вибач, будь ласка.
Нізащо в житті я б не подумала...
Що він втече.
У голові не вкладається.
Я розумію.
Люди, загнані в пастку, здатні на божевільні вчинки.
У пастку? Що ти маєш на увазі?
Хіба твій тато – не головний кодер?
Думаєш, він причетний?
Я цього не казав.
-Це не про тата. Він би нізащо. -Я знаю. Просто...
Мабуть, тому він і зник безвісти.
Знає, що всі самовпевнені кретини судитимуть його, як ти.
Стоп, стоп. Я його не осуджую.
Просто кажу, що твій тато... Твій тато – розумний чоловік.
Важкувато повірити, що він нічого не знав про схему.
І однозначно не може бути, щоб не обговорював з нею.
Ти в порядку?
Так. Просто намагаюся збагнути, про що він думав.
Я розумію, все це підозріло...
але я не вірю, що Овен у таке вплутався.
Ти ж знаєш Овена, він вкрай прямолінійний.
Ми чогось не розуміємо.
Що, Джулз?
Коли джерела щось знають, вони не здатні це приховати.
Мене так мама вчила, коли я починала у «Ґлоуб».
Вони забувають спитати очевидне,
про що спитали б, якби справді нічого не знали.
Якби Овен не знав, що коїться, він хотів би дізнатися більше.
У чому федерали обвинувачують Еветта, що саме він скоїв,
що вже випливло про «The Shop». Але він нічого не питав.
Він не це хотів знати.
А що він хотів знати?
Скільки в нього часу.
Ну давай.
З дому подзвоню.
Слухай, у тебе ж є власний поточний рахунок?
Так. А що?
Макс думає, що ФБР заморозить Овенові активи.
Якщо вже не заморозили.
Відстежують рух грошей.
Що?
Нічого. Хотіла б я знати, як допомогти Бейлі.
Коли мама здиміла,
дідусь точно знав, що мені сказати.
А що б він тепер сказав?
Що ми – одна одній підтримка.
Але тут цей номер напевно не пройде.
-Тримайся, Джулі. -Дякую. Завтра подзвоню.
Завтра.
Ти живеш у плавучому будинку?
Якомога далі від Нью-Йорка.
Не знаю. Я живу на острові.
Тобі справді потрібен урок, чи це привід мене провести?
Ні, ні. Мені потрібен урок.
Хочу дізнатися, як ти працюєш.
З чого почнемо?
Вибери шматок дерева, який тобі відгукується.
Я частіше беру дуб, штучно зістарену сосну, кедр.
А яке улюблене?
Улюбленців не маю.
Це добре.
Усі сорти по-своєму чудові.
Це мій перший урок?
Ні. Перший урок такий. Добрий шмат деревини має в собі щось головне,
одну рису, яка буде для нього визначальною.
Що головне в цьому шматку?
Думаю, з цього боку вийде щось цікаве.
Мені подобається.
Мабуть, те саме можна сказати про більшість людей.
У кожної людини є щось одне, що в підсумку її характеризує.
Що характеризує тебе?
А тебе?
Я перша спитала.
Заради дочки я готовий на все.
Відчинено.
Можна зайти?
Мабуть, так.
Тобі вдалося поспати?
Не дуже.
Я перечитую, але ніяк не можу зрозуміти сенс.
«Ти знаєш головне в мені». Що це взагалі означає?
Я думаю, він має на увазі, що ти знаєш, як сильно він тебе любить.
Ні, це не те, Ханно. Я його знаю. Він пише про щось інше.
Так. Наприклад?
Гадки не маю. Тому й питаю тебе.
Бейлі, я не можу сказати, що він точно мав на увазі...
але змушена думати, що є хороше пояснення
усім цим подіям.
Чому? Чому ти змушена так думати?
Він тобі щось казав?
Що? Ні.
Я так само блукаю в пітьмі, як і ти.
Бейлі, я...
я не знаю, що коїться, але точно знаю, що тато тебе любить.
Думаєш, я без тебе не в курсі?
Піду приготую сніданок.
А ти, мабуть, збирайся до школи.
До школи? Ти жартуєш, правда?
Бейлі, я стараюсь, як можу.
Вибач. Я розумію, що постійно щось не те кажу.
Ну хоч розумієш.
Ханна Голл?
А ви хто?
Федеральний маршал.
Що вам потрібно?
З вівсяним молоком? Хлопець «У Фреда» підказав.
Дякую, я сама куплю кави.
Як хочете.
Зараз я хочу, щоб ви пішли з мого причалу.
Розумію.
Якби моя половинка цілу добу не озивалася, і тут на порозі
з'явився маршал, я думав би так само.
Востаннє ви спілкувалися вчора, так?
І він поїхав на роботу?
Якщо ваш чоловік казав, куди їде,
мені треба знати. Тільки так я зможу його захистити.
Ось навіщо ви прийшли? Щоб захищати мого чоловіка?
Гаразд. Вам варто залягти на дно, доки ситуація не стабілізується,
і знайти адвоката.
Нащо мені адвокат?
Ну, для початку,
щоб не відповідати на небажані запитання.
-Як оце ваші? -Точно.
ҐРЕЙДІ БРЕДФОРД 512-555-0187
Це мій мобільний.
Якщо озветься, скажіть, що я допоможу.
А є... Що ви знаєте, чого не знаю я?
За 24 години Овен не скористався ні банківськими картками, ні чеками.
Можете не дзвонити. Він викинув телефон.
Подзвонити може з одноразового
або з іншого, який не відстежується,
але він розумний і не ризикуватиме.
Чому ви його описуєте як кримінального авторитета?
Мій номер у вас є. Телефонуйте. Вам теж допоможу, якщо дозволите.
Як? Як ви можете мені допомогти?
Вижити. Звісно, це буде найлегше.
А що найважче?
Овен Майклз – не той, за кого себе видає.
Це Овен. Залишіть повідомлення.
ОСТАННЄ, ЩО ВІН СКАЗАВ МЕНІ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ЛОРИ ДЕЙВ
Переклад субтитрів: Олена Любенко