PÁTEK 14. DUBNA
JEHO POSLEDNÍ SLOVA
Bailey?
Bailey, musíme odsud pryč.
Musíme jít. Bailey.
Do hajzlu!
Bailey?
Tak jo.
Promiňte.
Můžete podrž...
Kruci.
Neviděl jste mladou dívku? Šestnáct let, blond s růžovými pramínky.
Teď jsem přišel. Nikde ji tu nevidím.
Taxík, paní?
Do hajzlu.
Bailey?
O ČTYŘI DNY DŘÍVE
Řekni, že neseš pomerančové kuře.
Jsem snad nováček?
- Tak trochu jo. - Fajn.
V práci dobrý?
Teď je to lepší.
Smím zůstat? Nebo jsi pořád v transu?
Stále v transu, bohužel.
Vypadá to skvěle.
Rýsuje se to.
Jo.
Přemýšlela jsi o zítřku?
Je to jen článek.
Dlouhý článek. Hlavní článek.
- Přestaň. - S titulkem na obálce.
Nech tu to kuře a běž.
Dobře. Ale možná jsem všem v kanclu nechal vzkaz,
ať si nezapomenou jeden výtisk koupit.
Vůbec nepomáháš.
Počkám na tebe.
Počkej. Nemusíš odcházet hned teď.
Měli bychom o víkendu slavit.
Už bychom o tom článku neměli mluvit.
Měl jsem na mysli naše výročí.
- Cože? - Jsme spolu 14 měsíců.
To podle mě není žádné výročí.
Podle mě je.
Pamatuješ, jak jsem na druhém rande ztratil parkovací lístek?
To jsem byla já.
Ale mohl jsem za to já.
Že jsem ho ztratila?
Rozptyloval jsem tě.
Páni. To je pravda.
Byl jsem překvapenej, že se to vůbec děje.
Že s tebou můžu povečeřet, být s tebou.
Prostě...
Myslel jsem, že tuhle část života mám za sebou, že už mě to nepotká.
Dnes jste nějak vážný, pane Michaelsi.
No, máme přece čtrnáctiměsíční výročí.
Tak co říkáš?
Vyrazíme to v sobotu oslavit do Sonomy?
Myslíš, že by chtěla jet i Bailey?
Jo, rozhodně.
Lháři.
- Zeptám se jí. - Ty seš takovej lhář.
Lháři.
Ránko.
Musí být v česnekovo-ančovičkovém dresinku ančovičky?
Nejspíš jo. Proč?
Napadlo mě uvařit k večeři ty těstoviny, co jsme měli v Poggiu. Bailey chutnaly.
- Nebuď tak překvapený. - Ne.
- Vařím. Umím vařit. - Já vím. Jen...
Zní to ambiciózně,
zvlášť když bychom si mohli z Poggia objednat.
Ty seš chytrolín.
Zase Avett?
Je neodbytnější než obvykle.
Jo. Furt to samý.
- Ahoj, Bailey. - Můžem jet?
Asi bych se měl nejdřív oblíct.
Tati, přijdu pozdě.
Bails, jsme pět minut od školy.
A dobře vím, že první hodina začíná až za 20 minut.
Co nám popřát dobré ráno?
Počkám venku.
Možná ráno začnu běhat.
- Jen... Jen tomu dej čas. - Jo.
- Měl bys jít. - Jo. Já vím.
Jen pokračuj,
a až zas půjdeme na ryby, poneseš červy ty.
Fuj. Na rybách jsme naposledy byli před třemi roky.
Fajn.
Přesvědčím tě, abys zase jela se mnou,
a červy chtít nést nebudeš.
Možná by ses mohla víc snažit.
No, vždycky říkáš: „Pokud nechceš říct nic hezkého...“
Bails, ona se vážně snaží.
To jen tak.
Jasný.
Můžu řídit?
Co zítra?
K čemu jsem si dělala řidičák,
když ani nemůžu trénovat?
Klidně si to trénuj, ale s vypnutým motorem.
Jak moc by tě naštvalo, kdybych seděl vzadu?
- Tati. - Bezpečnost především.
Haló?
Owen Michaels?
Teď odešel. Můžu mu...
Ahoj, Devaughne. Jen to křeslo.
- Čau. - Ahoj. Volalas mi.
Jsem ve městě. Nechceš zajít na oběd?
Vždycky, ale mám schůzku.
Max musí žárlit.
Jen na to, že metropolitní reportéři nepíšou o vítězích Zlaté rukavice.
Co takhle odpolední káva?
Mám v Tiburonu schůzku s klientem. Jen jsem se v přístavu stavila pro chléb.
V Sausalitu nemají chléb?
Je od Acme.
Podávají ho v Poggiu.
Vzali jsme tam Bailey a...
A teď vážíš 45minutovou cestu kvůli chlebu pro Bailey?
Ne, stejně jsem tu chtěla Ash nechat pár kousků.
Aha.
Na moji obranu, je to výborný chléb.
Každý dobrý terapeut by ti řekl,
že tolik úsilí kvůli Bailey s Bailey nesouvisí.
Jasně. Najednou jsi terapeutka?
Byla bych skvělá terapeutka.
Jen mluvím s Jules.
- Ahoj. - Ahoj, Ash.
- Vteřinku, Hanno. - Jo, jistě.
To je nádhera.
To bude přes víkend pryč. Jsi populární.
MÍSY HANNY HALLOVÉ.
Páni, to je velká fotka.
Kruci.
Co je?
Jules?
Musím brnknout Max. Kvůli něčemu vyšiluje.
Nemůžu stát v cestě opravdové lásce.
Dnes ji nemiluju.
- Mám tě ráda. Ahoj. - A já tebe. Ahoj.
To je ten pověstný dědeček?
Asi by měl radost, že má fotku v časopise, navzdory tomu, jaký byl.
Určitě od něj nemáš nic, co můžu vystavit?
Ne. To pořád není na prodej.
„NÁDHERNÉ KOUSKY VÁM ZÚTULNÍ DOMOV.“
Tady Owen. Nechte mi vzkaz.
Čau, zavolej, až pojedeš domů.
A jestli tam dorazíš dřív než já, zbytek toho kuřete je moje.
Miluju tě.
HNED MI ZAVOLEJ
ZMEŠKANÝ HOVOR
Bailey, otevřeš?
Bailey!
Ahoj.
- Paní Michaelsová? - Ano. Tak mi nikdo neříká.
- Jsi Baileyina kamarádka? - Ne.
Tohle mi pro vás dal pan Michaels.
Kde... Kde jsi pana Michaelse viděla?
- Proběhl kolem mě na chodbě. - Na chodbě?
Ve škole. Dal mi za to 20 babek.
Už musím...
Jo, jistě. Samozřejmě.
OCHRAŇUJ JI
Co to tu smrdí?
Večeře.
Snad ne.
Nevíš, kde je táta? Říkal, že touhle dobou už bude doma.
Chtěla jsem mu volat.
Tady Owen. Nechte mi vzkaz.
Ahoj, to jsem já. Nejspíš jsi na cestě, ale zavolej mi.
HNED MI PROSÍM ZAVOLEJ.
Vezmu si tyčinku.
Stejně musím na zkoušku.
Ne, já tě odvezu.
Teď mi psala Suz. Už je na molu. Vyřiď tátovi, že domů se s někým svezu.
- Hej, Bailey... - Díky za večeři.
Tady Jules, nechte mi vzkaz.
Prosím. The Shop.
Ahoj, Gregu. Hannah. Je tam Owen?
Ahoj, Hanno. Jo, myslím, že teď...
Nikdo z vedení teď není k dispozici.
Cože?
- Pane, položte ten telefon. - Promiň, musím končit.
ČISTÝ ŠTÍT ZACHOVEJTE SI SVÉ SOUKROMÍ
JEDINĚ OD SHOPU
Co to...
Je mi líto, budova je uzavřena.
Mám tam manžela. Nemůžu se mu dovolat.
Jak se jmenuje?
Paní?
Jak se jmenuje?
Kdo je váš manžel?
Paní. Promiňte, kdo je váš manžel?
Paní?
PARKOVÁNÍ PRO NÁVŠTĚVNÍKY
Pojďte, pane Thompsone.
Avette.
Do hajzlu.
Pozor.
Výborně, Bailey. Pro dnešek stačí. Ulev hlasivkám.
Odneste ty bedny.
A v rychlosti si sjedeme „Everybody Says Don’t“. Ano?
Bravo.
Co ty tady?
Na tréninku jsme skončili dřív. Chtěl jsem tě pozdravit.
Ahoj.
Už končíš? Chceš hodit domů?
Odvoz už bohužel mám. Venku čeká Zloba.
JSEM TU. POČKÁM.
Ani nevím, proč tu vůbec je. Řekla jsem, že odvoz nepotřebuju.
POTŘEBUJU NĚCO ZE SKŘÍŇKY, SEJDEME SE U AUTA
Tady Owen. Nechte mi vzkaz.
ÚTERÝ 11. DUBNA NEJNOVĚJŠÍ ZPRÁVY
RAZIE FBI VE STARTUPU ZATČENÍ ŘEDITELE
AGENTI ODPOLEDNE PROHLEDÁVALI KANCELÁŘE SOFTWAROVÉHO STARTUPU THE SHOP
POJĎ UŽ, PROSÍM.
Táta nejspíš nebude skákat nadšením,
že s tebou budu sama v divočině.
V jurtě s obří postelí.
Jo. Zmínka o té posteli tomu asi nepomůže.
Tak řekni, že přespíš u Suz.
Bude tě krýt. Bylo by to naše malé tajemství.
S tátou před sebou nic netajíme.
Asi bys to měla změnit.
Půjdu, než Hanně rupnou nervy.
Dobře. Ale s tátou o tom promluv, jo?
Řekni, že se budu chovat jako gentleman.
To mu rozhodně neřeknu.
Napiš mi.
Co to...
Ahoj.
Bailey?
To je od táty?
PROMIŇ, NEMŮŽU TO VYSVĚTLIT. VÍŠ, NA ČEM ZÁLEŽÍ OHLEDNĚ MĚ A TEBE.
JSI MŮJ ŽIVOT.
Kde je?
Kde je táta?
Nevím.
Něco se děje v Shopu.
Zatkli Avetta.
Nemůžu se tátovi dovolat.
Tady Owen. Nechte mi vzkaz.
Co je to?
Hanno?
Jsi v pořádku?
Jo.
To je ten článek z Chroniclu?
Cože? Ne.
- Píšou o tom v Chroniclu? - Jo.
- A... - O tátovi nic.
Jen o Avettovi.
Daily Beast je označil za nový Enron.
Lynn Williamsová sdílí tweety ke svému článku.
Že Shop spáchal mnohamiliardový podvod a že v tom jedou všichni zaměstnanci.
- To není pravda. - Označuje mě.
Lže. Nemá tě co označovat.
Tak kde je, Hanno?
Proč mi dal ty peníze?
Pojďme dovnitř.
Obvolám pár lidí. Někdo určitě bude vědět, kde táta je.
Tím začneme. Zjistíme, kde je.
Bailey, jistě pro to bude mít vysvětlení. Víš, že ano.
Dobře, ale napíšu Bobbymu, aby přijel. Pokud nechceš, abych jela já k němu.
Ne. Ať přijede.
O těch penězích zatím radši pomlčíme.
Vážně?
Hej.
Ahoj.
Musíme jít dovnitř, ano? Věřte mi.
Jak to zvládá?
Fajn. Chápu.
Kde si můžeme promluvit?
Na terase. Jen si vezmu svetr.
Dobře.
Nic si nesbalil.
- Fajn. - Jen říkám,
že kufr i oblečení má stále tady.
Ty něco víš.
Neslyší tě.
Jsi si jistá?
Teď už jo.
Max ráno dostala echo od známé z Komise pro cenné papíry.
Proto mi pořád volala.
Podle ní ten nový software Shopu nefunguje.
Cože? Já myslela, že jde na dračku.
Owen řekl, že už se prodává?
Ne, Avett.
Tak jo. Co přesně říkal?
Večeřeli u nás s Belle před prvotní nabídkou akcií.
Pořád mluvil o tom, kolik toho už prodali.
Až na to, že neprodali nic. Lidi jen měli zájem o demo toho softwaru.
Kdykoli zákazník projevil zájem o demo, Avett to zaúčtoval jako tržbu.
Prokrista.
Podle Max to tak prý dělal i Enron.
Nafoukli hodnotu společnosti a před IPO zvýšili cenu akcií.
- To je podvod. - Akcionáři přijdou o půl miliardy dolarů.
Max nevěří, že v tom Owen jede.
A když mi to ráno řekla,
sama jsem nevěřila, tak jsem...
Zavolalas Owenovi.
Volala jsem tobě, ale nebralas mi to.
Pak jsem volala Owenovi.
Bože, Han. Moc mě to mrzí.
Nikdy by mě nenapadlo...
Že uteče.
Nemůžu tomu uvěřit.
To chápu.
Lidi se chovají iracionálně, když se cítí být v pasti.
V pasti? Co tím myslíš?
Není tvůj táta hlavní programátor nebo tak?
Myslíš, že je v tom namočenej?
Ne, to jsem neřekl.
- To by táta nikdy neudělal. - Já vím. Jen...
Nejspíš proto utekl.
Ví, že každej umíněnej blbeček ho hned odsoudí jako ty.
Počkej, počkej. Já ho neodsuzuju.
Jen chci říct, že tvůj táta je... Tvůj táta je fakt chytrej.
Těžko se mi věří tomu, že by nevěděl, co se děje.
A prostě není možný, že by to neprobíral s ní.
Jsi v pořádku?
Jo, jen se snažím přijít na to, o čem asi přemýšlí.
Vím, že to nevypadá dobře...
Nevěřím, že je do toho Owen zapletený.
Přece ho znáš. Víš, jak je přehnaně upřímný.
Myslím, že nám něco uniká.
Co, Jules?
Když zdroj něco ví, neutají to.
To mi říkávala máma v mých začátcích v Globu.
Neptá se na to, co je zjevné,
na to, na co by se ptal, kdyby vážně nic netušil.
Pokud o tom Owen nevěděl, chtěl by další informace.
Proč FBI obvinila Avetta, co přesně provedl,
čemu byla firma vystavená. Na to se ale neptal.
Nic z toho vědět nechtěl.
A co vědět chtěl?
Dokdy musí zmizet.
- Měj se. - Zavolám, až dorazím domů.
Poslyš, máš pořád svůj vlastní běžný účet, že jo?
Jo. Proč?
Max si myslí, že FBI zmrazí Owenova aktiva,
pokud už se nestalo.
Sledují tok peněz.
Co je?
Nic. Kéž bych věděla, jak Bailey pomoct.
Když nás máma opustila, můj děda přesně věděl, co mi říct.
Co by asi řekl teď?
Že máme jedna druhou.
Jsem si jistá, že to stačit nebude.
- Drž se, Julie. - Jo, díky. Zavolám zítra.
Tak zítra.
- Bydlíš v plovoucím domě? - Co možná nejdál od New Yorku.
Nevím. Já bydlím na ostrově.
Máš zájem o lekci, nebo je to záminka, jak mě doprovodit?
Ne. Chci tu lekci.
Zajímá mě, jak pracuješ.
Čím začneme?
Vyber si kousek dřeva, které tě něčím zaujme.
- Obvykle používám dub, borovici, cedr. - Které máš nejraději?
Nemám žádné oblíbené.
Dobrý vědět.
- Každé má své kvality. - To je má první lekce?
Ne. Nejdřív se musíš naučit, že dobrý kus dřeva má vždycky něco,
nějakou jednu vlastnost, která ho definuje.
Co definuje tenhle?
Z tohohle by mohlo vzejít něco zajímavého.
Líbí se mi.
To samé by se asi dalo říct i o většině lidí.
Nakonec je definuje jedna věc.
Co definuje tebe?
Já se zeptala první.
Pro dceru bych udělal cokoli.
Je odemčeno.
Můžu dál?
Jo, asi jo.
Spala jsi trochu?
Ne, moc ne.
Čtu to pořád dokola a nedává to smysl.
„Víš, na čem záleží ohledně mě.“ Co to vůbec znamená?
Asi tím chtěl říct, že víš, jak moc tě má rád.
Ne, to není ono, Hanno. Já ho znám. Myslel tím něco jiného.
Jo, a co?
Nevím. Proto se ptám tebe.
Hele, Bailey, nevím, co přesně tím chtěl říct...
ale musím si myslet, že to, co se děje, má jistě dobré vysvětlení.
Proč? Proč si to „musíš myslet“?
Řekl ti něco?
Cože? Ne.
Vím toho tolik, co ty.
Bailey, já...
nevím, co se děje, ale vím, že táta tě má moc rád.
Myslíš, že mi to musíš říkat?
Připravím snídani.
- Měla by ses nachystat do školy. - Do školy? Děláš si srandu?
Já se snažím, Bailey.
Promiň. Vím, že pořád říkám něco špatně.
Aspoň to víš.
Hannah Hallová?
Kdo jste?
Jsem federální maršál.
Co chcete?
S ovesným mlékem? U Freda říkali, co pijete.
- Kafe si umím koupit sama, díky. - Jak chcete.
Teď chci, abyste odešel z mého mola.
Já vás chápu.
Kdybych o své ženě 24 hodin nevěděl a navštívil mě maršál, jednal bych stejně.
To jste ho viděla naposledy, že?
Než včera odjel do práce.
Pokud se vám manžel zmínil, kam jede,
musím to vědět. Jen tak ho mohu ochránit.
Proto jste přišel? Abyste manžela ochránil?
Dobře. Dokud se to nevyřeší, neupozorňujte na sebe
- a sežeňte si právníka. - Proč?
Třeba abyste nemusela odpovídat na nepříjemné otázky.
- Jako jsou ty vaše. - Přesně tak.
Moje číslo.
Pokud se Owen ozve, pomůžu mu.
Je... Co vy víte a já ne?
Poslyšte, za posledních 24 hodin nepoužil kreditku, šek ani nevybral z bankomatu.
Nevolejte mu. Mobilu se jistě zbavil.
Použije předplacený nebo jiný těžce sledovatelný telefon,
ale je příliš chytrý, aby to riskoval.
Proč o něm mluvíte jako o nějakém geniálním zločinci?
Moje číslo máte. Zavolejte kdykoli. Pomůžu i vám, když mi to dovolíte.
Jak? Jak byste mi mohl pomoct?
Překonat to. To samozřejmě bude ta snadná část.
A ta těžká?
Owen Michaels není tím, za koho ho považujete.
Tady Owen. Nechte mi vzkaz.
JEHO POSLEDNÍ SLOVA
NA MOTIVY ROMÁNU OD LAURY DAVE
Překlad titulků: Petra Kabeláčová