Inimile întunecate sunt informate de cineva, Tom.
Câți oameni știau despre asta?
Polițista călare Elizabeth Stover,
detectiva Aleah Clinton, sergent, detectivul districtual Anthony Grasso.
AUTOSTRADA CU TAXĂ PENNA
Sfatul meu?
Suspectează-i pe toți.
...comunicații acum,
iar poliția statală ne va pune la dispoziție elicopterul.
Uite-l pe șeful meu! Tom, el e Michael Dorsey.
Mike, Tom Brandis.
- Tom Brandis. - Îmi pare bine, Tom.
Ți-a zis Grasso ce avem disponibil?
Da. Divizia de detectivi, SWAT și un elicopter pregătit. Mersi.
- Crezi că ne-a scăpat ceva? - Mă gândeam să chemăm și criminaliștii.
Odată asigurat perimetrul, va trebui cercetat.
Atenție, oameni buni!
Dânsul e agentul special Tom Brandis, de la Unitatea specială.
El va ține azi ședința de informare.
Și mulți îl cunoașteți pe găgăuță ăsta.
Ia uitați ce geacă lucioasă!
Trebuie să facem plecăciuni când intri, lord Grasso?
- Bună dimineața! - ’Neața!
Apreciez faptul că v-ați oferit să ne ajutați diseară.
În dosare veți găsi sarcinile alocate.
Ținta noastră e acest bărbat, Cliff Broward.
Este căutat pentru uciderea a trei persoane
și răpirea unui băiat de șase ani, Samuel Nance.
Cliff va veni în parcul Bailey diseară, la ora 23:00,
crezând că va efectua o tranzacție cu droguri.
Noi le cumpărăm.
Identificați-vă pozițiile pe hartă.
- Care sunt trupele speciale? - Aici.
Bun. În mașina aia s-ar putea să mai fie un bărbat, cu băiatul.
Ce știm despre celălalt individ?
Credem că face parte din gruparea care jefuiește casele cu droguri.
Considerați-l foarte periculos.
Imediat după ce Cliff va intra în parc,
vom închide punctele de acces de aici, aici și aici.
Agentul special Grasso se va afla în zona de picnic
și va ține legătura cu Cliff.
Cum vom comunica cu ținta?
Aleah!
Am confiscat un telefon cu cartelă de la un infractor pe nume Ray Lyman.
Cliff crede că discută cu Lyman în legătură cu întâlnirea.
Cliff va intra în parc,
iar eu îi voi scrie să vină în zona de picnic.
Când va coborî din mașină, echipa A va lua cu asalt ținta,
iar echipa B, mașina.
Presupunând că băiatul de șase ani e în mașină,
agentele speciale Clinton și Stover vor fi responsabile
de siguranța și preluarea lui.
Tom, avem indicii că puștiul e încă în viață?
Nu.
Dar, până nu aflăm sigur că e mort, vom acționa ca și când ar fi în viață.
UNITATEA SPECIALĂ
Poftim!
- Cum te simți? - N-am putut dormi.
Vreau să iau banii și să mă car naibii de-aici.
L-am sunat pe Bartosz.
Încă e șofer pe traseul ăla prin Canada.
E dispus să ne ducă?
Vrea să ne vedem în după-amiaza asta, să vorbim despre plată.
Las copiii la școală și mă duc la muncă.
Bine.
Sam nu s-a trezit încă.
Ce-o să faci cu el?
Găsesc eu o soluție.
Mâine e balul tată-fiică.
Mai bine i-ai spune lui Harper că nu te duci.
Ce cauți în albumele astea vechi?
Depăn și eu amintiri.
ADUNAREA DIN READING, 2017
Dă-mi ochelarii!
Mai pune-mi cafea!
Poți să-ți pui și singur cafea.
Ce? Crezi că poți s-apari aici o dată pe lună
și să mi-o tragi, după care devin sluga ta?
Credeam că ne-am simțit bine aseară. De ce facem pași înapoi acum?
- Ne-am simțit bine... - Da.
- Tu cum ai descrie seara trecută? - Eu?
Circa patru minute și jumătate.
Iubita mea sexy,
îmi mai torni, te rog frumos, o afurisită de cafea?
Când pui problema așa...
VINCENT SUNT AFARĂ
Bună dimineața!
Care-s noutățile?
Și eu mă bucur să te văd.
Am identificat un membru al grupării.
Îl cheamă Cliff Broward. E gunoier în Drexel Hill.
I-am filat casa azi-noapte, dar n-a apărut.
Vrei să zici că suntem jefuiți ca-n codru de-un gunoier?
Ce legătură are cu noi?
Agenții FBI ne-au făcut ieri o vizită. Ia uite-aici!
CONFIDENȚIAL
Ce scrie, Perry?
E un raport balistic
care confirmă că arma cu care a fost ucis Warren Clarke
îi aparține unuia de-ai noștri.
Bun. Unul de-ai noștri.
Gloanțele corespund unei arme
care a fost folosită în Reading, la schimbul de focuri de la Zephyr.
Cu ce membri ai fost în Reading?
Asta-i problema. M-am uitat la poze.
În weekendul ăla am fost vreo 50 acolo.
Oricare dintre noi ar fi putut apăsa pe trăgaci.
Tu ce zici să facem?
Afacerile merg foarte bine.
E liniște.
- De ce să tulburăm apele? - Cineva le tulbură.
Ceea ce înseamnă că e ceva personal.
- Da. - Cineva vrea să-l înlăture pe Jayson.
O spui de parcă ai ști ceva.
Adulmec și eu.
Din ce văd, pare că adulmeci altceva.
Clubul-mamă s-a reunit iar azi-dimineață.
Nu știam de vreo întâlnire.
- De ce n-am știut? - Fiindcă erai aici și te ocupai cu asta.
Vor să scape de Jayson.
Mai am nevoie de puțin timp.
- Două zile. - Nu.
- Pot să-ndrept situația. - Ajunge!
Nu te mai las să-l protejezi pe cretinul ăsta.
S-a luat deja decizia. Se întâmplă vineri.
Știind ce simți pentru el, n-aș mai sta să fiu martor.
Acum ieși!
Îmi pare rău că ești prinsă la mijloc.
E... E-n regulă. Mă cam așteptam la asta.
Eu și Sara ne-am îndepărtat de ceva vreme.
Când a murit mama,
nu mai vorbiseră de vreo... doi ani.
Și ce s-a schimbat între ei?
Când situația cu Ethan a devenit extrem de dificilă,
Sara a venit de la Chicago și le-a dat alor mei un ultimatum.
A văzut că problemele lui Ethan îi afectau
și a zis că, dacă vor continua să trăiască în zona de război a lui Ethan...
Așa a numit-o, zonă de război.
...asta ne va distruge și ea nu va rămâne să asiste la așa ceva.
Considera că l-au ales pe Ethan în defavoarea ei?
Și părinții tăi ce au spus?
Că nu au de gând să renunțe la el.
Cred că doar își voia părinții înapoi.
Voia să fie totul așa cum era înainte să venim noi.
Bănuiesc că Sara s-a gândit că va avea mai mult timp la dispoziție
să-și îndrepte relația cu mama ta.
Uneori mă gândesc la viețile lor fără mine și Ethan.
Și cum sunt acele vieți?
Fericite.
Și nu sunt...
Sunt foarte recunoscătoare.
Chiar sunt... Sunt foarte recunoscătoare că ne-au adoptat.
Dar...
- Dar ce? - Nu știu.
Uneori cred că asta e...
Uneori cred că asta e tot ce am voie să simt.
Înțelegi?
Recunoștință?
Adică...
Doamne ferește să mă supăr vreodată, să par nefericită sau să mă enervez.
Parcă ar trebui să mă simt mereu foarte norocoasă
că am primit o a doua șansă.
Nu știu ce să zic. Nu...
Nu mă simt norocoasă.
Nu ai cerut să faci parte din familia asta.
Ei au ales să te adopte.
Și pe Ethan.
Atunci de ce simt că trebuie să-mi cer iertare mereu pentru decizia lor?
Crezi că scurgerea vine din Unitatea specială?
- Easley așa crede. - N-am întrebat de Easley.
Nu-i cunosc pe oamenii ăștia.
Am petrecut patru zile cu ei.
- I-ai verificat? - La fel ca pe toate echipele.
STOVER, ELIZABETH
La ce oră e stabilită întâlnirea cu Broward de diseară?
La ora 23:00, în parcul Bailey.
Hai să urmăm planul.
Nu-s convinsă că scurgerea e de la noi.
- Dar de unde altundeva să fie, Kath? - De la patrule, informatori...
Din rapoartele trimise la agenții.
De-aia nici n-am trimis rapoarte.
Se întâmplă foarte des să mai scape informații.
Sigur.
Concentrează-te pe operațiune.
Eu fac săpături pe-aici și mai vorbim de îndată ce aflu ceva.
Eu sunt.
E posibil să avem o problemă.
Shane!
Ce se-ntâmplă cu tine, puștiule?
Ce se-ntâmplă?
Nu se-ntâmplă nimic.
- Nu? - Nu.
Nu ești în apele tale.
Te macină ceva.
Per, dacă aș fi știut ceva, nu crezi că ți-aș fi spus deja?
J n-o să sfârșească bine deloc dacă nu facem progrese.
Și-ncă rapid.
Vincent a venit aici azi-dimineață.
Înțelegi ce înseamnă asta, nu?
Nu știu.
Pur și simplu...
Totul e cu susu-n jos de când a murit Billy.
Billy? Billy al nostru?
Da. Multor membri nu le-a plăcut cum s-a procedat.
Nici mie nu mi-a plăcut.
Stai puțin! Cum adică „cum s-a procedat”?
Billy fura de la furnizorii noștri. N-au avut de ales.
Nu-și trăgea bani.
Nu s-a-ntâmplat.
Billy își făcea de cap cu Eryn.
Jayson a aflat și a turbat de furie.
Așa că l-am luat pe Billy într-o seară.
Eu, Break, Nance și J.
I-am zis că mergem la Elks Lodge.
Că o să petrecem acolo cu niște fete.
Cum am ajuns acolo, J a...
luat foc.
L-a snopit în bătaie pe Billy.
L-a lovit atât de puternic, așa de mult timp,
încât i-a crăpat capul.
Nu l-am putut ajuta cu nimic.
Am săpat o groapă în pădurea de acolo,
iar apoi J a mers la tine și ți-a spus că Billy fura bani.
De atunci, ne urmărește ca un blestem.
Tată!
Mamă! Mamă, uite!
Nu pe-acolo!
Știi că dopul se răsucește, nu?
Memorie musculară, frate.
Așa, da!
Pe bune, ești cel mai prost dansator pe care l-am văzut vreodată.
Invidios? Ești invidios.
Pe asta?
Ești doar ofticat că eu am moștenit ritmul mamei,
iar tu te-ai ales cu genele tatei.
Să-mi frec una!
Uită-te la locul ăsta!
Cum de-am pus mâna pe locul ăsta?
Cum mai e între voi doi?
Nu mă-ntreba pe mine.
Nu știu ce să mai cred.
Tu nu știi sau ea nu știe?
Spune că se simte... sufocată.
Dacă o ating, se ferește, de zici că-s ciumat.
- Și-au dat seama și copiii? - Da.
Uită-te la Harp. N-o scapă din ochi pe maică-sa.
Se teme că, dacă nu e atentă, o să fugă.
Cred că uneori, când suntem prea implicați în ceva,
nu vedem ce văd ceilalți.
Chiar dacă știm că ceva a luat sfârșit, nu suntem pregătiți să acceptăm asta.
Nu vreau s-o las să plece.
Robbie...
a plecat deja.
Dă-i drumul.
Să vedem dacă găsește pe cineva mai bun.
Mai bun? Asta nu va fi greu de găsit.
Poate c-o să-și găsească un tip mai arătos.
Cu dantură mai bună.
Cu mai mulți bani.
Cu sculă mai mare.
Dac-arunc o piatră, nimeresc zece veverițe cu scula mai mare ca a ta.
Boul naibii!
Nu-nseamnă că e și mai bun.
Robbie, te cunosc îndeajuns de bine încât să știu că tu ești cel mai bun.
Te iubesc, frate.
Hei, salutare!
Parcă spuneai că s-a terminat.
Am încercat.
Jur pe Dumnezeu c-am încercat.
Și-mi ții mie predici că nu văd ceea ce văd ceilalți?
Știu. Sunt un ipocrit, la naiba.
Închid ochii.
Sunt un orb fericit.
Haide, ieși, Cliffy!
Trebuie să ne-ntâlnim cu Bartosz.
Robbie, am prins unul!
Ce tare!
Un peștișor!
Numai bun pentru cină.
- O să-l mâncăm? - Da’ cum să nu?
Îl dăm nițel prin făină și-l punem în tigaia încinsă cu unt.
O să iasă gustos și crocant.
Robbie?
Sunt pregătit să merg acasă.
Bine.
Stai doar să...
vorbesc cu părinții tăi.
Să știi că o să-ți ducem dorul după ce pleci.
- Unde e? - În birou.
INIMILE ÎNTUNECATE
Salutare! Te-am tot sunat.
- Am o veste bună. Vrei ceva de băut? - Sigur.
L-am prins.
L-am prins, futu-i.
M-ai mințit, puștiule.
- M-ai mințit legat de Billy. - Băga-mi-aș!
Atunci a-nceput toată porcăria asta.
Nu-și trăgea niciun ban.
Mă chinui din răsputeri să te scot din rahatul ăsta,
dar îmi îngreunezi al dracului de mult misiunea!
Acum, că mi-am luat asta de pe inimă, care-i vestea bună?
Ne-a sunat informatorul.
Cliff Broward o să vină diseară în parc.
La ce oră?
La 23:00.
Să fie un grup restrâns.
Doar locotenenții. Ne vedem toți aici la 20:30.
Îmi pare rău, Per.
Voia să-mi ia copiii.
Urma să mă părăsească.
Știu.
Cară-te!
În regulă, rămâneți aici. Mă-ntorc în zece minute.
Ia uite-l!
Mă bucur să te văd.
Haide, vino în biroul meu!
Hei! Puștiule! Ești în regulă?
Da!
- Unde-ți sunt părinții? - În vizită la bunica!
Cum ai ajuns aici?
Robbie!
Te sun mâine-dimineață, să confirm ora plecării.
Bine.
Hei! Unde-i Sam?
Cliff! Unde-i Sam?
Băga-mi-aș!
- Sam! Sam! - Sam!
- Ce număr de telefon ai acasă? - Șase, unu, zero, doi, patru, patru.
- Nouă, șase... - Aici erai!
- Ce faci aici? - Nu voiam să mănânc peștele.
- E-n regulă. O să mâncăm altceva. - Stai! Ești tatăl lui?
- Da. - Nu.
- Hei, stai puțin! - Lasă-mă dracului, frate!
- Hei, ce se petrece aici, amice? - Dă-mi pace!
- Era doar o întrebare. - Sau îți sparg fața.
Hei!
- Hei! - Hei! Ce dracu’ se-ntâmplă?
- Hei! Haide! Lasă-l! - Bine, gata.
Să mergem! Tre’ să plecăm. Hai, amice!
Isuse Hristoase!
Hei! Ar trebui să plecăm curând. Se face târziu.
Da, ai dreptate.
- Auzi, șefu’? - Da?
De ce preot?
Poftim?
Vedeam o grămadă de preoți pe holurile școlii
și mă întrebam ce bucurii pot să aibă în viață.
Sărăcie, supunere, castitate. Nu știu...
Parcă dau cu piciorul la toate lucrurile bune din viață.
A fost un sentiment, cred.
Da.
Că există ceva dincolo de mine.
Voiam să mă apropii de sursa acelui ceva.
Dar, cu cât am rămas mai mult, cu atât m-am simțit mai departe de ea.
Da...
Hei, Grasso!
Da?
Ai dat interviu pentru a face parte din Unitatea specială?
Da. La sediul central.
Mai ții minte cu cine l-ai dat?
Cu o doamnă. Nu mai țin minte cum o cheamă.
- Pot afla. - Nu, e-n regulă.
Dar Aleah și Lizzie au avut parte de același proces?
Aleah, sigur da.
Uneori, Poliția călare respectă sistemul ei ciudat.
Corect. Da...
- De ce? - A, nimic.
Inspectorul-șef mă freacă la cap cu actele depuse.
Știi și tu cum e.
Sunteți gata?
Să mergem!
LA RITA ÎNGHEȚATĂ
DECLARAȚIA PENTRU ETHAN
- Alege o carte! - A, nu... Nu, mersi.
Haide! Așa mai exersez și eu.
Miercurea, am un spectacol de magie la Căminul de bătrâni Riddle.
- Bine. - Super!
Oprește pachetul oricând vrei.
Ești sigură?
Bine. Alege-ți cartea! Tare.
Nu mi-o arăta. Ține-o minte.
Când ești gata, bag-o înapoi.
În regulă. Bun, deci cred că e... Nu știu...
Doi? Trei? Nu? Bine.
Bine. Bum!
- O știu. - Bine.
Ești gata?
Da, asta-i. A fost binișor.
Cine spune că a fost magie?
Luce, ce faci? Nu-i nici 21:30.
Un puștan bogat din Malvern dă o petrecere și mergem.
Iar tu ne duci, dle Abracadabra.
- Cine vrea o cireșică? Emily? - Nu, nu vrea așa ceva.
N-o presa!
- Bine... - Ce conține?
Înghețată de cireșe cu un strop cât casa de vodcă.
Hai să mergem! Emily, vii?
Cică are un iaz în sufragerie.
Da. Vin și eu cu voi.
Vii sau nu, domnule Abracadabra?
O FĂRÂMĂ DE PARADIS CANADIAN
Ăsta-i planul tău? Canada?
Mai întâi o să mă duc eu acolo, cu Cliff.
Am stabilit deja totul.
Ai stabilit totul? Ce-ai stabilit, mai exact?
Diseară facem rost de bani.
Iar mâine trecem granița.
Cum?
Într-un camion.
O să ne ducă un tip pe nume Bartosz.
Era prieten cu tatăl tău.
Odată ce ne instalăm, vii și tu cu copiii.
Și ce, ne facem propria insulă a lui Gilligan în Timbuktu?
Cum rămâne cu școala? Nu văd nicio școală pe-acolo.
Sau prieteni. Sau măcar un magazin.
Sau un cabinet medical, pentru când fac copiii febră.
Copiii n-o să vină. Și n-o să vin nici eu.
Într-o viață plină de idei cretine, asta-i cireașa de pe tort.
Nu pot trăi fără copiii mei.
Poate trebuia să te gândești la asta înainte să jefuiești casele alea.
N-o să le distrugi viețile doar fiindcă ți-ai distrus-o pe-a ta.
Te las până mâine-dimineață.
Dacă până atunci nu-l duci pe Sam la poliție, îl duc eu.
Cred că-s 500 de kilograme.
- Crezi? - Înmulțit cu nouă.
Dă-i înainte, că o să-ți iasă. Nu-ți face griji!
Deschizi tu, te rog, Kev?
- Salutare, Kev! - Bună, unchiule Per!
Ți-am adus ceva.
Crești ca buruienile, puștiule.
- Hei, ce-ai gătit? - Bună, unchiule Perry!
- Salut! Ce faci, temele? - Da.
- Bun așa. - Ce cauți aici, Per?
Am trecut pe la Cantrell’s. Le-am luat copiilor înghețată.
- Ne pregăteam să luăm cina. - Nu-i nimic.
Copii, mergeți în camera voastră!
Așteptați să vă cheme mama la masă, bine?
Vrei să iei loc?
Voiam doar să vorbim despre ce se-ntâmplă între tine și J.
- Ce se-ntâmplă? - Da.
Am auzit niște zvonuri.
Despre tine și Billy Prendergrast.
Umblă vorba că de-aia a fost ucis Billy.
Bine, am avut o aventură cu Billy.
Nu-i ca și cum J n-a umblat cu alte femei.
- A avut o groază de femei. - Nu pare să fi fost doar o aventură.
Mi se pare că plănuiai să-ți faci o viață fără J.
O să-ți dau o șansă.
Suntem doar noi doi.
Zi-mi că n-ai nimic de-a face cu ce se-ntâmplă.
La ce te referi?
Știi exact la ce mă refer, băga-mi-aș.
La grupul care ne jefuiește.
N-ai nimic de-a face cu asta?
Ai luat-o razna, Per.
- Chiar mă întrebi asta? - Da.
De ce-aș face asta?
- De ce i-aș face rău lui J? - Știu eu un motiv.
- Bine. - Ca să-i distrugi afacerea.
Să i-o bagi în pământ, ca Clubul-mamă să mă trimită să fac curat
și să scap de el.
Iar tu să fii liberă ca pasărea cerului.
Mamă, știi parola de la Disney+?
Acum, mai zi-mi o dată.
Că n-ai nimic de-a face cu ce se-ntâmplă.
N-am avut nimic de-a face cu asta.
Hei!
Dacă vrei să pleci, e-n regulă.
Te instalez cu copiii într-un loc unde să nu vă găsească.
Mamă, parola!
Harp!
Ce faci? De ce ești îmbrăcat așa?
Harper Caroline Prendergrast, îmi acorzi acest dans?
- Tată, nu! - Dansează cu mine!
Trebuie să exersăm.
- Pentru ce să exersăm? - Pentru balul tată-fiică.
Nu vreau să te fac de rușine de față cu ceilalți copii.
N-o să mă faci de rușine.
Glumești?
- Mă cunoști? - Nu.
- Să îndrăznim o piruetă sau...? - Nu.
- Tată... Bine. - Una? Haide!
Hei!
A fost bine de tot, nu?
Poate c-o să fim regele și regina balului.
Să știi că mama ta era o dansatoare extraordinară.
- Am dus-o la... - Nu vreau să vorbesc despre mama.
Oprește muzica! N-am chef de dansat.
Tată, ce se petrece?
Ce vrei să spui?
Am senzația că e ceva în neregulă.
Aceeași senzație pe care am avut-o chiar înainte să plece mama. Mi-e...
frică.
Nu-ți fie frică!
Chiar mă tem.
Nu ai de ce să te temi.
Tată...
N-am cumpărat bilete pentru bal.
De ce nu?
Nu știu. Pur și simplu n-am crezut că vrei să mergi.
Ți-am pus banii înapoi în portofel.
Ei bine...
Atunci, presupun că ar trebui să profităm la maximum de ăsta, nu?
SWAT, veniți la locul stabilit.
Am amplasat trei camere.
Recepționat. Trupele speciale monitorizează intrarea.
Trupele SWAT, pe poziții.
Urmărim acum imaginile de la intrare.
Am ajuns la locul de întâlnire. Mă vedeți?
Recepționat, Grasso. Da, te vedem.
Drăcia naibii!
Clinton! Charlie Granderson.
Am concurat anul trecut în finala de la Police Pistol.
A, da.
Băieții fac mișto de mine și-acum că m-ai bătut iar.
Ne revedem în finală, Clinton.
- Ce naiba-i Police Pistol? - Un concurs de tir sportiv.
E la nivel statal.
- L-am mai bătut și în trecut. - Mi se pare foarte tare.
- Ce anume? - Să ai o chestie
la care ești al dracului de bun, știi?
Simt că nu știu care-i chestia la care mă pricep cel mai bine.
- Fix-la-țintă. Așa-ți zic. - Nu.
- Fix-la-țintă. - Nu, mersi.
Sută la sută. E porecla perfectă.
- De ce trebuie să aibă oamenii porecle? - Cultivă spiritul de echipă.
În liceu am jucat softball.
La începutul sezonului, le dădeam tuturor porecle.
Iar eu făceam niște embleme cu poreclele,
pe care le prindeam pe tricourile tuturor.
Am câștigat titlul ligii trei ani la rând.
- Fiindcă ai făcut embleme? - Nu, fiindcă eram prietene.
- Fiindcă ne protejam reciproc. - Da, nu țin neapărat să fim prieteni.
- O să-ți fac o emblemă. - Nu face.
- O, Doamne, da. - Ce puii mei să fac cu o emblemă?
Trupele speciale către bază. Suntem pe poziții.
Cum stăm?
- Mike, ea e agenta Kathleen McGinty. - Îmi pare bine.
- Și mie. - Toate echipele se instalează.
Cliff ar trebui să ajungă îndată.
Ai aflat ceva despre ce-am discutat mai devreme?
Încă nu.
Asta de-aici.
Echipa de supraveghere, anunțați-ne când intră mașina în parc!
Nu comunicați prin stație!
Mai sunt cinci minute. Ocupați-vă pozițiile!
O să parchez aici.
Te văd.
Rămâi la telefon, cum am stabilit.
Dă-le mostra și, dacă vor și restul,
spune-le să ne arate mai întâi banii.
Cum ți-i dau, vin și eu.
Intru acum în parc.
Se apropie o berlină albă.
Se-ndreaptă spre sud, pe Pierson.
Intră în parc. Toată lumea, pe poziții!
- Grasso, ești pe poziție? - Da. Sunt pregătit, șefu’.
Acum îl văd.
- Vede cineva în interiorul mașinii? - Nu încă, domnule. N-avem unghi.
Câți oameni sunt în mașină?
Nu știm sigur, domnule.
- Nu oprește. - Futu-i! Trimite-i mesaj. Acum!
Scrie-i că ești acolo.
TU EȘTI?
Am nevoie să văd cine e în mașină. E un copil înăuntru?
- Se-ntoarce. - Recepționat.
- Acum avem unghi. - Nu și în spate.
Hotărâți-vă odată! Vede cineva cine e în mașină?
- Ce facem? Îl săltăm? - E un copil?
- Ce facem, Tom? - O să-l pierdem. Hai să-l săltăm!
- Tom! - E vreun copil?
- Ia o decizie acum, Tom! - Se duce timpul.
Opriți mașina la ieșire!
- Mâinile sus! - Ridică mâinile!
- Isuse Hristoase! - Mâinile sus!
Mâinile sus, ridică mâinile! Mâinile sus!
- Ridică mâinile! - Mâinile sus!
- Ce căutați aici? - Ne-a fugit câinele mai devreme.
Băga-mi-aș eu ceva!
Alarmă falsă.
Futu-i!
RAY AICI
CLIFF AICI
E aici.
Hei!
- Ți-a trimis mesaj? - Nu încă.
Încă aștept.
A, stai. E aici.
Nu te pierde cu firea!
Mai întâi, banii.
Apoi drogurile.
Nu controlează ei situația, da? Noi dăm tonul...
Băga-mi-aș!
Cliff? Ce se-ntâmplă?
Cliff, vorbește naibii cu mine!
- Cliff, ce se-ntâmplă? - Futu-i!
- Vorbește cu mine! - Pleacă de-acolo! Robbie, pleacă!
Cliff? Cliff, Cliff!
Rahat!
Haide, Cliff!
Morții mă-sii!
Cliff!
Vom lăsa câteva echipaje pe strada Kingston,
în caz că sunt mașini suspecte în zonă.
Aștept rapoartele voastre mâine, la prima oră, pe birou.
Dacă vreunul din voi a primit...
Închei tu, Tom?
Tom?
Vă mulțumesc tuturor că ați venit.
Vom monitoriza zona și vă punem la curent mâine-dimineață.
Sunteți liberi.
- ...s-a întâmplat. - Doamne, e grozav!
N-ai mai auzit-o?
- Salutare, oameni buni. - Mersi, frate.
- Din partea casei. - Mulțumim.
Noroc!
Doamne, ce naiba-i ăsta? Jäger?
Am dat-o rău de gard azi, nu? Tu ce crezi că s-a întâmplat?
- I s-a făcut frică sau...? - Cliff n-avea de gând să vină în parc.
- De ce nu? - Păi, Ray Lyman e recidivist.
Doar n-avea să-și toarne amicul.
Ne-a păcălit.
- Nu se poate! - Ce e?
Ăsta-i cântecul meu.
- Ba nu-i cântecul tău. - Cum adică nu-i cântecul meu?
Ca să fie al tău, trebuie să știi versurile.
Nu versurile-s importante, Grasso, ci sentimentul.
- Bine... - Orice DJ mai acătării știe asta.
În regulă.
- Hai, sus! - Nu. Nu pot...
Vrei să rămâi Grassa-fără-păsărici?
Nu-mi vine să cred c-ai spus asta.
- Nu. - Da!
Te rog, nu mă lăsa singură!
- E foarte jenant. - Doamne! Bine.
Vin.
Se-ntâmplă. Se-ntâmplă.
Să evadez
În lumea mea
Aș putea fi pe veci fata ta preferată Perfecți împreună
Bine. Bun așa. Da.
Știu c-am fost o fată tare obraznică
N-am vrut să fii rănit Absolut deloc
Putem face să ne fie mai bine
CE-I MAI BUN DE-ABIA DE-ACUM URMEAZĂ
Ce e? Ce-ai pățit?
Vrei niște lubrifiant? Am o groază de chestii.
Nu. Nu, nu.
Ce naiba-i cu cureaua ta?
- Hei... - E strânsă.
- Ăsta-i patul conjugal? - Ce?
Patul conjugal.
În care tu și soțul tău...
Nu. Căsnicia s-a încheiat.
Doamne, a fost greșeala vieții mele.
Da, dar ăsta e patul în care fostul tău soț...
Ăsta e patul în care dormeai cu fostul?
Undeva trebuia să dormim. L-am luat de la Macy’s.
- Înseamnă că e un loc sfânt. - Sfânt?
- Sfânt. Ce? - Nu.
Făceam sex rar, cam o dată pe lună. De două ori, dacă era ziua unuia din noi.
Ne-am putea muta în... Am putea să n-o facem aici.
- Ce? - Nu aici, știi ce zic?
Poftim? N-am 18 ani, Grasso.
N-am să ți-o trag pe covor sau aplecată peste fotoliu.
Da.
Îmi pare rău. Nu pot. Trebuie să...
- Care-i problema? - Nu-i nimic. Nimic.
Doar că nu vreau să...
Nu vreau să...
Adică vreau.
Evident.
Doar că, știi tu...
Doar că în altă parte?
Asta ar fi... Da.
E-n regulă?
Bine.
- Noapte bună, Grassa-fără-păsărici! - Nu!
- Te descurci? - Da.
Doamne, îmi pare rău.
- Băga-mi-aș! - Ce e?
Mi-e rău.
Cred că o să vărs.
Doamne sfinte! Ce naiba s-a întâmplat? Sângerezi.
- Nu, e doar cireșică. - Ți-a explodat ceva în corp?
- Ce se petrece? - Futu-i!
- Tu cine ești? - Îi e rău.
Sunt Leo Marianelli.
Sunt fiica... Nu sunt fiica dv.
- Sunt fiica prietenei dv. - Ce se-ntâmplă aici?
Nu se simte bine.
- Cred c-a mâncat fructe de mare stricate. - E timpul să te cari, Leo.
Da, aveți dreptate. Dar e în regulă?
- Dispari! - Bine. În regulă.
Pa, Em!
În regulă.
Mergi sus. Curăț eu aici. Haide, ridică-te!
Mulțumesc.
Mulțumesc, tată. Sunt foarte recunoscătoare.
Îți sunt recunoscătoare pentru tot ce-ai făcut.
- Despre ce vorbești? - Nimic. Nu vorbesc despre nimic.
- Exact așa cum vrei. - Emily!
Te-am auzit.
Și pe Sara. Aseară, pe verandă.
Ai spus tot ce aveai nevoie să spui, nu?
- Emily... - Oprește-te!
Știi ceva? Poate c-ar trebui să plec și eu.
Da. Poate că o să plec și gata.
Îmi pare foarte rău că m-ai adoptat
și îmi pare foarte rău că v-am distrus viețile perfecte.
Emily!
Putem sta de vorbă?
- Unde naiba-i restul? - Nu era la el.
Am răscolit mașina aia. Asta-i tot ce-am găsit.
O recunoști?
Nu vorbește.
Iar când vorbește, n-are nicio noimă.
Putem termina rapid, Cliff.
Știu că nu ai lucrat singur.
Cine ți-a dat pontul să jefuiești casele alea?
Șoptește-mi numele la ureche și se termină tot.
Jayson!
Da, sunt chiar aici.
Șoptește-mi numele la ureche.
E-n regulă.
- Da, Aleah. - Verifică-ți e-mailul.
Am primit un pont confirmat.
Poliția din Eddystone a anchetat o agresiune la o autobază.
Am reușit să descărcăm o poză de pe telefonul victimei.
El e, nu?
E Sam.
Da. El e.
Traducerea: Lucia-Elena Popovici