Hej, tata. -Ćao, sine.
Razmislio sam i mislim da treba da dođeš kod Šveđanina,
da se uključiš. -Pa, dobro.
Hajde, sviđaš mu se. S tobom će biti opušteno.
Pa, jedini problem je Konovo venčanje.
Biće u redu. -Hoćeš li uopšte doći?
Imamo nešto oko Napoleona.
Pisma Napoleona i Žozefine. - Kaži mu da ću ga zvati.
Dobro. -Slušaj,
sad osećam sve veću neugodnost sa Džeri.
Ne sviđa mi se kako se ponela, s brojem tužilaštva i projektom.
Stvarno? -Da. Mislim da je treba otpustiti.
Dobro, razgovaraćemo o tome.
Hoćeš li je upozoriti? -Ja?
Da, mislim da je lepše ako joj ti kažeš, znam da ste bili bliski.
Tata? -Mislim, sa mnom si? Nisi me samo zajebavao?
Pa, dobro, može.
Posle ćemo sve srediti, samo joj danas reci. Hvala.
VILA REFEIRA I KONOR ROJ
Samo proveravam da definitivno ne želi da idem s vama? -Tačno.
Da se izvinim direktno njemu ili Keri? -Na crnoj si listi, pritaji se.
Imam spisak lepih stvari koje mogu reći Keri.
To zvuči ljigavo. -Nije, već...
Slušaj, nisi ti kriv, ali sad ga vizuelno uznemiravaš.
Vizuelno uznemiravam? Baš je sitničar.
Imaš li ti svu potrebnu podršku za Švedsku?
Imam, troje ili četvoro ljudi "gregira" za mene.
"Gregira"? -Da, nabavio sam male Gregove iz svinjca. "Gregiće".
Ne pretvaraj me u reč, Tome, ja sam tip. Šta će ti "Gregići"?
Ko su ti mali Gregovi? - Brod polazi za pola sata,
biće šampanjca i kanapea do ostrva Elis, i nešto više posle obreda.
Pogledaj taj brod, Vila. Kao da si princeza u filmu!
Hvala. Sve u svemu, možda nije baš ono što smo očekivali, ali...
U redu je. -Brinuće se za tebe. -Hoće.
Ne gledam. -Dobro, idem. -Nema loše sreće!
Ćao. -Konore, sve je lepo. -Da.
Bože, pogledaj sve te mlade ljude.
Čuo sam da se neki žale na bogate. - Ne smeta im ukus tvog šampanjca.
G. Skrudž je stvarao bogatstvo, ali to g. Dikens ne pominje, zar ne?
Ne pominju, baš zgodno.
Živeo Loganus Maksimus, ubica Vikinga! Jutro, gospodine, kako ste?
I, šta si saznao o Metsonu?
Igra nepopustljivo, ali svi kažu da i dalje želi ugovor.
Možda se moramo malo potruditi, još je mrzovoljan oko ATN-a.
To ne dolazi u obzir. -Tako je.
Iako igra opasnu igru, ne bi se nalazio s nama da nema profita.
Mislim da je danas taj dan, razgovaraću sa Sid.
Mislite... -I Džeri.
Saznaj kad to uradi.
Karolina. -Da? -Džeri će dobiti otkaz.
U redu. -Šta je? -Ništa.
Danas ćemo joj reći i pozvati advokate, neka polako procuri.
Malo ćemo je ogaditi. -Reći ćete da je nesposobna ili gore?
Mislim da ciljamo na to da je skinula pogled s mete.
Čistimo štalu, strateško refokusiranje, mora biti malo jebeno agresivnije!
Tako je, vi ćete skinuti Sid, a Roman Džeri, i to sve u jednom danu!
NASLEDNICI
Hej, šta si čuo o Metsonu? Hoće li ugovor proći?
Jesi li dobro? -Jebi se, sjajno sam, zašto?
Ne znam, jebi se, samo pitam. -Dobro sam,
uživajmo u lažnom braku i smrti romantike, biće sjajno.
Dobro. Javi mi ako se čuješ s njim.
"Javi mi ako se čuješ..." -Jebi se! -I ti.
Šta je, reci? -Ćao, jesi li? Tvoj otac želi da zna jesi li to uradio?
Nisam. Isuse, tek sam završio poziv s njim. Nije još došla.
Hoćeš li to uraditi? -Da, hoću. Javiću ti. Odbij, naduvenko.
Kreten.
Ćao, Džeri, kako si? Izgledaš dobro.
Hvala. -Video sam klijenta. Izvinite. -Nema problema.
Nije morao da ode. -Nema glupih šala o Martinu, ili o nečemu odvratnom,
ništa o kitama ili vaginama? - Zar više ne smem biti ljubazan?
Šta je? -Šta? -Zašto me ne gledaš? -Zuriću u tebe
koliko god treba ako to tako očajnički želiš. -Šta se događa, Romane?
Ništa. Dobro znaš da sam zbog tebe čudan i namerno to radiš.
Ali, razgovarajmo kasnije.
Za pola sata, kad krenemo? Porazgovaraćemo.
Šta se događa, reci mi. - Samo moram da razgovaram s tobom,
ništa više. Obavićemo to kasnije. Tako je bolje,
jer sigurno vidiš po meni da nije nešto sjajno, ali tata je tako rekao.
To je poruka. -Zato ne idem u Evropu? -Nije službeno. -Šta bre?
Ovo je upozorenje od mene, ali da,
ovo je rano upozorenje. Nisam sad hteo o tome.
Zašto? -Valjda nije srećan koliko ti je trebalo da sve središ s tužilaštvom.
To je sranje. -Smatra da je kazna prevelika.
Ja sam nas provela kroz oluju da se nismo pokvasili.
Valjda si izgubila njegovo poverenje. -Otkad?
Otkad si mi stalno slao slike svojih genitalija? To je super.
Ne budi tako glupa i banalna. Obavestio sam te iz pristojnosti.
Možeš ići zakonskim putem, ali baš ćemo te zatrpati zlatom.
Ovo je... Mislim, znaš... S ljudske strane očigledno sam tužan, ali...
Žao mi je. -U redu je, dobro sam.
Ovo nije ništa, hvala na obziru.
Nemoj...
Pozdrav, uskoro ćemo se ukrcati. Prvo idu crvene pozivnice.
Za porodicu i prijatelje. Dobrodošli na brod! Žao mi je.
Torta. -Da? -Nije primerena.
Naravno, može biti izložbena,
ali ne želim da se servira. Ne bih da vidim unutrašnje kvalitete.
U redu? -Da. -Hvala.
Ćao, tata. Možeš li me pozvati? Ovo je bilo užasno.
Sa Džeri. Samo, ne znam... Ne slušaj ovo ako ne želiš,
ali nije mi baš u redu...
Zezaš li ti mene? Sin ti se danas ženi,
i ne možeš očekivati od mene da ti se naguzim kad si pizda.
Samo pitam.
To je pitanje. Jesi li pizda? Dobro, pozovi me.
Udarac u bubrege!
Dobra. -Da? -Da, ta ti je dobra.
Idemo? -Da, idemo.
Preduhitrićemo sve ove jebene face.
Kako si lepa! -Ćao! -Lep brod. -Čestitam! -Hvala.
Kako je mladoženja? - Nervozan je zbog vas,
svog tate i novinara. Ali fiksiran je na tortu,
kaže da je "ludačka".
Da. -Šta je to? -To je...
Mislim da, kad su rekli Konoru da mu mamu vode... -Na psihijatriju.
U mentalnu ustanovu, dali su mu tortu. Tata ili ko god, da ga smire.
Malo šećera, griz torte, zato je jeo biskvitnu tortu cele nedelje.
Dobro, "ludačka torta".
Vila, radujem se upoznavanju sa svima i druženju,
ali postoji li mesto na kom možemo biti sami? -Na drugom spratu.
Hvala. Sve bih da upoznam i saznam sve o njihovim poslovima i deci,
ali znaš kako je. -Odvedi ih gore. - Hvala. -Neverovatan je. -Ti si Džuli?
Da. -Ovo je Džuli. -Ovamo. - Znaš li hoće li on doći?
Nemam pojma. -Čujem da ide ili je već otišao u Stokholm.
Da. -Dobro. Metson to ne bi rešio preko telefona? Sigurno?
Novinarstvo? Citiraš i razbijaš.
Ne pričajte s njim, voli da ga izvadi da vidi hoćete li primetiti, bolesno!
Prestani! -Drago mi je. -Hej, ljudi!
Imate li trenutak? -Ne. - Samo bih da vam čestitam.
Ne diraj me. -Pusti nas na miru.
Misliš da će Metson reći tati da odjebe? -Poboljšaće ponudu.
Tata mora da hoda po jajima s Medsenom.
Jebeno navodimo matorog kao lutku.
Šta ćemo ako propadne?
Šta kažu Nen i Naomi? Čuješ li se s Naomi?
Zaključiće ugovor, i strpaćemo u džep taj slatki bonus.
Evo ga! -Hej! Ćao.
Znači, ideja je da tata svrati na pristanište,
a vi budite ovde gore. Mislim da je tako najčistije.
U redu.
Misliš da će svratiti? -Razgovarao sam s Keri, nada se da hoće.
U redu. -Dobro, hvala.
Neko mu mora reći, mi bi trebalo. -Da, trebalo bi.
Ma daj, stvarno? -Ti mu se sviđaš.
Dobro, ja ću biti Grinč na venčanju.
Jebite se. -Srećno.
Bože, ostavi me na miru! Halo? Ovde jebačka brigada, izvolite.
Zovem. Hej, Romane. - Da? -Tvom tati je jako loše.
Šta? -Šta je? -Tom kaže da je tata bolestan.
Kako to misliš? -Šta se događa? -Tome?
Jesi li još tu? -Je li dobro? Šta se događa? -Ne znamo. -Je li dobro?
Ko je s njim? -Imao je ozbiljan... Ne znam. -Ozbiljan šta?
Izgleda baš loše, žao mi je što vas ovako zovem.
Možemo li razgovarati s njim? - Ko je tamo? Šta se događa?
Osao je bez vazduha i otišao je u kupatilo, nije ga bilo neko vreme.
Onda je neko nešto čuo i zabrinuli smo se, pa su ušli.
Provalili su? -Imali su ključ, a kad su ušli nije reagovao.
Je li još unutra? -Ne reaguje?
Ne znam. -Govori li? Može li da priča? -Diše li?
Oživljavaju ga. -Jebote. - Srce mu je stalo? -Ne znam.
Imate li aparat u avionu, ono za srce? -Defibrilator, srce mu je stalo.
Zašto mu je srce... Šta se događa, Ko je glavni? -Je li Šiv tamo?
Je li Šibon tamo? -Šta se sad događa? -Karl kaže da možda diše.
Ko je tamo medicinski osposbljen? - Posada aviona je obučena.
Staviću vas na zvučnik. - Jebena posada?
Kapetan je obavešten,
a posada dobija medicinske savete od svoje službe. -Koje? -Imaju službu.
Imaju službu? Kakvu? -Možemo li znati?
Neka razgovaraju s njim. - Je li to Frenk? Šta je rekao?
Frenk misli da treba da razgovarate s ocem. Držaću telefon ako želite.
Zašto Frenk to misli?
Valjda za slučaj da je ovo poslednja prilika.
Kako to misliš? -Nije mu dobro, Romane, masiraju mu srce.
Treba li to da rade? -Dobijaju dobre savete, dobri su ljudi,
ali mislim da treba da razgovarate s njim, ne znam diše li. -Ozbiljno?
Jebote. -Upravo smo čuli da diše. Ne treba oživljavati nekoga
kome srce radi, šta se događa? - Ne možeš disati bez srca.
Odneću mobilni do njega i staviću mu ga kraj uva.
Čuće vas. -To... -Ako može da čuje, čuće vas.
Možda da odete po... -Idemo po Šiv.
Sad ste mu uz uvo. -Može li da me čuje, je li dobro?
Tome, je li dobro? -Ne, Rome, nije dobro, ali možeš da pričaš.
Hajde.
Ćao, tata.
Nadam se da si dobro.
Dobro si, bićeš dobro.
Ti si čudovište i pobedićeš jer ti pobeđuješ
i dobar si čovek. Dobar si tata, mnogo si dobar tata.
Odradio si dobar posao. Izvini, ne znam ovo, ne mogu.
Tvoj red. -Kraj uva sam mu? -Jesi, ako čuje, čuje te.
Hajde. -Dobro.
Drži se, važi?
Sve će biti dobro. -Sve će biti dobro. Volimo te, tata. Volimo te.
Ja te volim, tata.
Zaista, volim te, u redu?
U redu je.
Zajebao si,
ne znam, ne mogu ti oprostiti.
Ali...
Da, ja...
U redu je.
I volim te.
Ne znam. Tome? - Je li Šibon tamo?
Ken je otišao po nju. - Mislim da nije ovde.
Ken ide po Šiv. -Idem po Šiv.
Ide po nju. Možeš li me vratiti na njegovo uvo?
Ludo. Hvala što si me naterao na ovo.
Samo malo. -Šiv, dušo. - Mama? -Tata. U nevolji je.
Šta? -U avionu je,
pozlilo mu je i loše je, masiraju mu srce. -Šta?
Šta to pričaš?
Ne znam sve,
s Tomom, Frenkom i Karlom je, oni su na vezi s lekarima.
Bio je u kupatilu... -Dobro.
Imao je problema s disanjem, počeli su da mu masiraju srce,
pre minut je još disao. Baš je loše.
Šiv dolazi. Dobro. Misle da je umro. -Šta?
Misle da je umro. -Kako to misliš? - Misle da je tata umro. -Šta? -Da.
Ne! -Žao mi je. -Ne!
Ne može biti!
Hej, može li Šiv da razgovara s njim? -Stave mu telefon na uvo.
Dobro, evo ti Šiv. -Šta? -Hej, Šiv, stavljam te pored njegovog uva. -Važi.
Čuje li još? -Ne znam, ali staviću telefon tamo.
Pored uva si mu, možeš da pričaš.
Dobro. Zdravo, tata.
Ćao. Bićeš dobro.
Žao mi je. Je li mrtav? Ne znam je li jebeno mrtav? -Ne znam.
Tome?
Hej. -Je li uopšte živ?
Ne znam, dušo.
Jesi li samo ljubazan? Je li mrtav?
Ne znam, ne znamo.
Vratiću te na njegovo uvo.
Dobro, pa... Ne znam šta da kažem.
Pored uva si mu. Vratiću te.
Idi nasamo, samo pričaj, čudno je, ali nikad ne znaš, možda te može čuti.
Tata? Hej.
Tata? Tatice?
Volim te.
Ne idi, molim te, ne sad.
Ja... Volim te, ti jebeni...
Bože! Nema izgovora za...
Ali ja... Jebi ga!
Ne znam, ali volim te.
I u redu je.
U redu je, tatice.
Volim te. Ja...
Želite da ostanete na vezi?
Tome? -Reci, Romane. -Šta se tačno sad događa?
Znači, svi smo ovde,
ja idem u zadnji deo aviona,
on je u prednjem delu na podu, masiraju mu srce.
Dobro, znači još ga oživljavaju?
Da, ali ne zato što... Mislim da moraju da nastave.
Ljudi u avionu su divni, dobri su ljudi,
mislim da su uradili da mu bude ugodno.
Ali... -Je li... Umro je? - Je li ikako dobro?
Nije dobro, ne.
Je li umro, Tome?
Kažu da mu je srce stalo i da je prestao da diše.
Tako je već neko vreme.
Dobro, ali to ne znači da je mrtav? Medicinski gledano?
Ne znam. Još mu masiraju srce.
Kad slećete, jeste li se okrenuli?
Da, mislim da se vraćamo. -Dobro.
Možeš li me spojiti s kabinom?
Mogu li da razgovaram s pilotom?
Pozvaću Frenkov mobilni, i on me može spojiti s kabinom.
Dobro. Frenk, Ken će zvati tvoj mobilni, odnesi ga pilotu.
Odneo je mobilni. -Da? -Džes, trebaju mi neke stvari. Tata mi umire,
trebaju mi činjenice. Tražim mog lekara i... Ko je njegov lekar?
Imate li na liniji njegovog lekara? - Imamo li njegovog lekara? Ne,
mislim da smo na vezi s njihovom lekarskom službom
i Karlovim tipom, nismo dobili njegovog lekara. -Nisu na vezi s njim.
I tatinog lekara, jebenog doktora Džudih, tu prokletu lenštinu,
i nađi mu najboljeg kardiologa na svetu,
i najboljeg stručnjaka za medicinu u avionima,
neka svi čekaju konferencijski poziv. Pošalji broj meni,
Tomu i Karlu, i želim da sve te stvari budu spremne u naredna dva minuta.
Naravno. -Dobro?
Ćao, Kene. -Mogu li da razgovaram s pilotom? -Ne može sad.
Može.
Upravlja avionom, sinko.
Šta se događa? Trebaju mi informacije.
Vraćamo se i sletećemo na "Teterboro."
Dobro. Pa, samo im jebeno reci,
reci im da sve ispravno urade.
Dobro? -Hoću.
Žao mi je, Kene. -Da.
Je li umro, Frenk?
Je li umro?
Ne znam, ostao je bez vazduha,
i bolelo ga je, i onda jako brzo... Ne znam, ne bih da te lažem, Kene.
Mislim da je otišao. Mislim da je umro.
U redu.
Hvala ti, Frenk. Hvala.
Frenk misli da je umro.
Ne.
Zašto niste došli po mene? - Jesam, Šiv. Jesmo.
Ali bila sam...
Bila sam odmah tamo. -Žao mi je. - Koliko je dugo to trajalo? -Izvini,
nisam... Jesmo, ali nisam... -Nije bilo vremena.
Nisam razmišljao, izvini.
U redu je. -Žao mi je.
Tom je rekao da je Keri dosta pričala s njim.
Pa, ne znam.
Ne znamo je li mogao da nas čuje.
Da, samo sam tužna.
Znamo li je li bio na mobilnom? Je li proverio poruke?
Rome, u redu je. -Da, znam. - Dobro smo. -Znam,
ne znam jesam li rekao... -Bio si dobar.
Da, ali osećam kao da nisam... Jesam li rekao da ga volim?
Mislim da jesi. -Prilično sam siguran da jesam. -Mislim da jesi.
Mislim da nisam. Tome, možeš li me vratiti na njegovo uvo?
Jebi ga, nema veze. Ne znam, neka linija bude otvorena.
Reći ću vam ako se nešto dogodi.
Dobro. -Ova torta je sjebana.
Sranje. Moramo po Konora, moramo mu reći.
Možeš li ti, Kene? Mislim da ja ne mogu. Mislim, mogao bih, samo...
Hvala. -U redu je. -Želiš li da ja... Dobro.
Da.
Hej! Ovo su moji brat i sestra. Jebena noćna mora s tortom! -Kone.
Šta je bilo? -Dođi.
Šta je? -Lično je. Ozbiljno je, dođi.
Vraćam se za pet minuta. -Dođi.
Šta je bilo? Je li važno? - Dođi na trenutak. -Šta je?
Samo dođi. -Radi se o tati?
Je li dobro?
Šta je, je li bolestan? - Tata je u avionu za Švedsku,
ali vraćaju se. Mislimo da je umro.
Misle da je mrtav.
Pa, je li? -Svi kažu da jeste.
Ne znamo. Masiraju mu srce.
Čoveče.
Nikad mu se nisam ni sviđao.
Daj, Kone. -Izvini, znaš šta? Žao mi je, ni sam ne znam šta mislim.
Da, samo nikad nisam imao priliku da ga učinim ponosnim.
Mrtav je? -Roman je na liniji sa avionom. -Isuse.
Ako želiš da mu pričaš... -Čoveče.
Ćao, Kone. -Ne znam. -Bilo šta?
Ne mogu ja ovo. U redu?
Zdravo. Hvala.
Šta se dogodilo? -Žao mi je.
Bio je u avionu,
i ostao je bez daha.
Rekao sam "ovde jebačka brigada," bio je u kupatilu. -U kupatilu?
Da, ne znam, bio je u nevolji. -Šta se dogodilo?
Zapravo ne znamo, ne znamo da li je umro.
Bio je u kupatilu aviona. -Šiv, daj. -Možemo li to razjasniti?
Da dođu pravi lekari pa ćemo znati šta se dogodilo.
Naravno.
Otišao je, mislim da je umro. -Ali to ne znamo.
Razumem, ali mislim da znaju. -Dobro, možda.
Rome. -Možda je... -Mislim da moraš da prihvatiš da...
Ništa ne kažem, samo kažem da zapravo ne znamo, samo to.
Da, ali zvučiš kao da si u zabludi. -Šta, zar ste me nadglasali?
Ne, Rome, samo kažem, daj... -Šta?
Oni znaju. -Ne znaju. - On je... -Ne. -U redu je.
Ne. -Mrtav je! -Nema potrebe da to govoriš
dok ne budemo znali. Zašto to ponavljati? Nisam lud,
govorim činjenice jer ne znamo! I dok ne budemo znali,
nije baš lepo to govoriti. - Dobro. -Zato jebeno prestani!
U redu je. -Dobro.
Oprosti. -U redu je.
Ja ću popiti piće.
Samo da... Gospodo, Karolina? Izvinite me.
Popijmo u njegovo ime.
Valjda više nismo na poslu. - Ne, mislim da bi bilo pametnije
da složimo vremenski sled.
Takođe, sastavljam spisak kontakata, za slučaj da nam zatrebaju.
Zaboga, još ga oživljavaju, Karolina.
Nije mi ovo zadovoljstvo, imamo poštovanja, ja imam.
Ovo će biti jako komplikovana situacija, pa ako bude čudo,
hvala bogu. Ali ako ne bude, moram se pripremiti.
Samo nastavi. -Treba da pozovemo Metsona i kažemo mu.
Moramo mu bar javiti da kasni.
Baš jebeno kasni. -Da, a onda, ne nužno tim redosledom,
odbor, Džeri, deoničari.
Hej, kako si? -Hej.
Možete li... Ovo je jebeno ludo, zar ne?
Da. -Jeste, svi smo u šoku.
Tako je jebeno čudno, Isuse.
Jeste li vi dobro? -Jesmo.
Keri. -Da?
Ako je to u redu, koristimo ovaj prostor za koordinaciju reakcije,
ako nam zatreba.
Je li to u redu?
Da, treba li vam moja pomoć? -Ne,
to je veoma ljubazno, ali u šoku si, i mislim da treba da odeš pozadi.
Biće ti fino, donećemo ti sve što treba.
Pa, želite li da učestvujem u stvaranju te reakcije?
To bi bilo sjajno. Odmori se, a mi ćemo sve sklopiti i konsultovati te.
Dobro? -Dobro, biću tamo.
Koji kurac? -Mislim da šizi, Tome. -Da. -Stvarno?
Po tome kako se smeje, izgleda kao da je uhvatila lopticu na utakmici.
Evo spiska imena koja moramo podeliti kad dobijemo...
Pa, ne odobrenje, ali...
Kad prođe tih 30 minuta. - Možda bi Keri mogla da odradi neke.
Sad želiš Keri? -Nasmejani klovn? Mislim da ne.
Samo malo. -Naravno.
Ćao, Tome. -Ćao, Greg, moraš da odeš do ofisa.
Danas je venčanje. Zašto?
Zašto? Jer je Logan mrtav.
Ujka Logan? Stvarno?
Kako? Šta? -Slušaj me, moraš se zalepiti za Sid.
Izbriši moju datoteku pod nazivom "Logistika",
i onda to izbriši iz kante. Možda ćeš morati da slediš moju priču,
pevaš moju pesmu. Srećan Božić, Greg.
Šta? Kako to misliš? - Preminuo je, ti imaš sreće.
Šta je na dnu tvoje čarape, Greg?
Starac koji te je jebeno mrzeo.
Tome. Matori! Polako. -Izvini.
Jesi li dobro? Isuse. -Nisam dobro.
Tužan sam, ali žao mi je.
Jebi ga.
Ne znam, bilo je tužno. - Da, to je užasan...
Danas sam izgubio svog zaštitnika.
Ovo je potpuno zaključavanje.
Potpuno zaključavanje, ako ovo procuri, cene deonica će podivljati
i biće to završni udarac za tračere.
Ali ljudi treba da znaju da sam bio s njim. U redu?
U redu. Ćao.
Je li sve u redu? -Da, jeste.
Misliš da će ti ujak doći? -Šta? -Hoće li doći na venčanje?
Ćao, ljudi. -Već si čuo?
Ljudi u avionu su mislili da bi bilo dobro da ja budem veza s vama.
Jako mi je žao zbog vašeg gubitka. -Još ga oživljavaju.
Naravno. -Šta ako je ovo vežba, neki veliki test?
Ko zna. -Ako je test, svaka čast odeljenju za planiranje.
Jednostavno mi se ne čini verovatnim da je, znate...
Želite li da sačekam ispred?
Ćao, Tome.
U redu. Hvala.
Prestali su sa oživljavanjem. - Mislim da ne bi trebalo.
Da. Karolina te traži.
Hej. Dobro, s obzirom na okolnosti.
Zar krećemo? Koji kurac?
Shvatam, razgovaraćemo o tome. - Da, mislim da krećemo. -Ne.
Kuda ćemo? -Žurim. -Hugo.
Možeš li da saznaš koji se kurac događa? Kuda idemo? -Hoću.
Samo da znate, oni počinju da sastavljaju izjavu.
Kako to misliš?
Karolina, Frenk, Karl i Tom
sastavljaju šta ćemo reći kad budemo spremni za objavu vesti.
Sastavljaju izjavu? -Ko im je rekao da to rade? -Ne znam,
ali rade to. -To je... -Da, to je... -Zar ne? -Da.
Da. -Da.
Hej, Hugo, odjebi i saznaj koji se kurac događa s ovim brodom.
Želimo da se vratimo. - U redu. -Odjebi. -Idem.
Ćao, na zvučniku ste. -Hej.
Šta je s tom izjavom?
Da, počinjemo da sastavljamo nacrt da bude spreman
kad ovo budemo objavili.
Žao mi je zbog vašeg gubitka. - Da. -Prilično je jebeno drsko.
Žao mi je što tako izgleda, ali bez obzira na naš lični gubitak,
u kontekstu poslovnog položaja, ovo je važan događaj.
Moramo nešto sastaviti za odbor kako bismo umirili tržište.
Tržište? Neka neko misli na tržište!
Pokušavam da radim svoj posao, on je tri i po metra dalje
i poznajem ga 40 godina. Ništa ne izvodimo.
Pošto ste vi otuđeni, mislili smo da želite da mi ovo sredimo.
Nismo otuđeni. Nismo bili otuđeni.
U redu. Kendale, samo sam mislio... -Svi smo komunicirali s njim.
Sinoć smo imali porodični događaj.
Otuđenost je jaka reč i nije tačna. -Dobro, razumemo.
Ostanimo u kontaktu, želim vam sve najbolje. -Budite jaki.
Mislim da još pokušavaju da procesuiraju.
Jebeno sjajno.
Hej, kako ste? -Izvestio sam je.
Baš mi je žao, zaista.
Bio je važan čovek u svim našim životima, ali posebno u vašim.
Hvala, Džeri, naviru mi suze.
On je bio mnogo toga, ali... -Da.
Još ne znamo da je mrtav.
Nijedan lekar ga nije pregledao.
Džeri, što se tiče prostora za razmišljanje,
imamo malo vremena za razmišljanje, zar ne? Dok ne slete?
Pitaš se možemo li sakriti ovu informaciju do zatvaranja tržišta?
Ovo je značajna lična stvar.
Je li značajna? -Ali značajna je i u kontekstu javnosti i firme.
Ne znam koliko mogu da ulazim u ovo. Kad će sleteti?
Proveriću. -Džeri, mi ne možemo jasno da razmišljamo.
Može li ostati gore malo duže? -Šta, avion? -Samo dok ne...
Mislim, ja nisam spremna... -Čekaj, moramo ga spustiti.
Moramo dovesti lekara u taj avion. - Ne! Bože. Imam glavobolju.
Mislim da bi bilo dobro da se ne mešate.
Hoćete da ih pitam mogu li da kruže? -Ne!
Ne. -Karolina? -Ne dok se tržišta ne otvore u ponedeljak,
samo da možemo da razmislimo. - Ne dolazi u obzir. -Možeš li...
Hugo, možeš li mi doneti advil? -Naravno.
I možemo li se vratiti na jebeno kopno, išli bismo kod njega!
Hvala što si doveo Džeri, ali vratimo se na kopno. Radi svoj posao, hvala.
Ovo je nadrealno.
Moram samo da kažem,
sve što danas kažemo i uradimo ulazi u memoare, u zapisnik,
biće na sastancima odbora, ide komisiji.
Ako im kažemo da kruže pola sata da malo razmislimo,
a onda se pokrene neka glasina, razapeće nas jer smo hladnokrvni.
Lako nas mogu pogrešno shvatiti.
Ono što danas uradimo uvek će biti ono što smo uradili
na dan kad nam je otac umro.
Mislim, tugujmo ili šta god,
ali nemojmo uraditi nešto što nam može ograničiti slobodu u budućnosti.
Šta misliš? Otkažimo.
Mislim da bi trebalo.
Šta ćemo im reći?
Svi će pretpostaviti da si ti odustala i to je u redu.
Ili... Može li nešto dobro proizaći iz lošeg?
Previše čudno. Zar ne? Je li?
Kon, kao da želiš da nastaviš.
Ne znam, ne želim.
Istina je da se valjda bojim
da ćeš otići ako otkažemo.
Uvek se bojim da ćeš otići. Toliko sam stariji od tebe, Vila.
Ti si mlada i puna života, a ja sam... Ne znam.
Otac mi je mrtav i osećam se staro.
U redu je. -I žao mi je što sam te ukrao od sveta.
Kone, ne.
Jesi li sa mnom samo zbog novca, Vila?
U suštini?
Pa, ima nešto u novcu i sigurnosti.
Da, ima.
Ali srećna sam.
Jesam. -Jesi li dobro? U redu je?
Neću otići.
Bar ne danas. Oprosti.
Kako je bilo kad ti je rekao?
Mislila sam da znam,
mislila sam da se radi o tati, ali rekla sam "mama." -Da.
Pitala si to. - Mislila sam da se radi o tati.
Mislim da sam se nekako nadala da se radi o mami.
Isuse. -Sranje.
Jebeni spiskovi, sve.
Ne znam mogu li to. -Ne moramo. Ne moramo ništa, tata nam je umro.
Bićemo dobro, naći ćemo ljude.
Imaće standardnu sahranu,
možemo nešto poput Reganove, uz izmene.
Karolina zove.
Sad sam s decom i stavljam te na zvučnik.
Karolina, na zvučniku si.
Ćao. Zvao me novinar
koji je već čuo glasinu o Loganovom zdravlju.
Odakle? -Ne znam koji je izvor, i rekla sam da u tome nema ničega,
što nije sjajno, ali...
Čoveče, kako? -Ne znam.
Možda preko komunikacije aviona i tla, broja aviona, možda nas prate.
Ne znam šta se dole događa, možda prisluškuju, Keri?
Moramo smisliti koreografiju. -Da? Želiš koreografiju s mojim mrtvim ocem?
Sviđa ti se takav ples?
Oprosti. -U redu je. Dan je težak.
Trebaće nam izjava. Želite li vi da je sastavite, ili ćemo mi?
Znam da vam je ovo teško, razumem, pa mi možemo objaviti, ako želite.
Frenk, Karl, ja, Karolina, mi možemo srediti neposredni nered.
Ako želite, ne morate doći ni na sastanak odbora.
Hvala, Džeri. Treba mi vazduha. - Možemo li dobiti pet minuta?
Naravno. -Hvala.
Ne znam.
Ne bih da budem onaj koji mora nešto da kaže, imam osećaj da gledate mene.
Ali... -U redu je. Kene.
U redu je. Možeš reći da ne misliš ništa o tome.
Ko zna, možda im sutra predamo krunu,
to je verovatno dobra ideja, možemo završiti prodaju, sjajno.
Ali, treba li imati otvorene opcije?
Samo malo, Hugo.
Bukvalno ne znam mogu li išta uraditi i pričati s nekim.
Ipak, moramo biti deo izjave. -Znam.
Inače će biti samo Frenk, Karl, i Džeri, i...
Znate, čak i ako je samo preko noći, kakav god tekst bio, podtekst mora biti
Logan Roj, ali i to da su Roman Roj, Kendal Roj i Šiv Roj ovde.
Dobro? -U redu. -Ne želiš da ovo vodi Karolina?
Samo izjavu. -Dobro. -Neka odbor odluči, ali do tad,
mi moramo biti glavni zbog tržišta.
Mi. -Da, dok se odbor ne sastane.
Da, ne želim da se dogodi nešto što ne odobravamo, pa...
Dobro. Može.
Hugo.
Mi ćemo sastaviti izjavu. -Sjajno.
Oni će morati da prihvate, Frenk ili Sajmon ili odbor.
Da, ali mi ćemo je sastaviti. Važi?
A ko će zvati Metsona?
Znam, ali...
Moram da prekinem, izvini. Dobro.
Hej. -Ćao.
Ovaj, treba mi soba.
Naravno.
Prilično sam tužan.
Trenutno sam tup,
ali teoretski sam tužan, da.
Da. Soba je tvoja. - Jebeni haos. Dobro.
Ne znam šta da kažem. -Žao mi je.
Zdravo. Kako ćemo ga izneti?
Ne znam, Isuse. Srediću to.
Dobio si izmene izjave?
Mislimo da je, zbog poverenja tržišta,
važno da Karla, mene i Džerija pomenu imenom.
Sjajno, odmah ću to objaviti. - Fotografi su svuda,
čeka nas medijsko ludilo ako ne progovorimo.
Porodica će dati komentare, pripremio sam ih.
Dužnost zove. -Konferencija će biti tamo, deca su već tamo, idi.
Zdravo. Pozdrav svima.
Hoćemo li biti dobro?
Da.
Bićemo dobro.
Ti nećeš biti dobro. -Pa, ti nećeš biti dobro. -Ni ti.
Ti si sjeban. -I ti. -Ti si totalno sjeban. -Ti si tako sjeban.
Dobro. -Spremni? -Da. -Šiv, spremna?
Sigurno?
Zdravo. Hvala vam.
Kao što znate, moj otac Logan Roj proglašen je mrtvim
pri dolasku na aerodrom "Teterboro" danas popodne.
Zahvaljujem medijima na poštovanju u ovim trenucima.
Razumljivo, neću odgovarati na pitanja,
ali braća i ja želimo da kažemo da je Logan Roj izgradio
veliku, američku, porodičnu firmu,
i, kao što znate, odbor će se sastati u narednim satima
kako bi odlučio ko će ubuduće voditi firmu.
Ova nacija izgubila je strastvenog vođu i američkog titana,
a mi smo izgubili voljenog oca. Hvala vam.
A vaše uloge u firmi?
Planiramo da je pratimo bez obzira na budućnost koju će imati,
i bićemo tamo. Nameravamo da budemo tamo.
Nema više pitanja, ljudi.
Hej. Evo ga.
To je tata.
Hoćemo li ga videti?
Želiš li? -Zar ne bi trebalo?
Misliš da se neće naljutiti ako ne odemo?
Da.
Tome?
Možemo li opet proći šta se dogodilo?
Idem da ga vidim.
Želiš li ti?
Ispratiću ga odavde. -U redu.
Dobro, znači...
Da. Dobro.
MEDIATRANSLATIONS