Jag varnar dig, jag är beväpnad!
Jag trodde du var en tjuv.
- Jag kunde ha dödat dig. - Knappast.
Vad fan är det där?
Det är en vattensäng.
Det måste vara som att sova i en hoppborg.
Har du rökt i mitt rum?
Som en tjänst. Du vill inte känna stanken röken maskerar.
Du har nallat av min champagne.
Nej. Det är kolsyrat vatten.
- Jag sparade den här. - Till när du förlorar oskulden?
- Vid det laget är den vintage. - Vad gör du här?
Kollar om du är död.
Har nån försökt döda dig eller nåt ikväll?
Nej.
Synd.
På nåt sätt vore det skönt att få ett avslut.
- Har du märkt att nån skuggat dig? - Nej.
Antingen har du försämrats eller så har dina kolleger förbättrats.
- Snacka om gåta. - Varför behöver jag beskydd?
Det är jag inte säker på att du gör, men du vet, för säkerhets skull.
Du blev nästan överkörd,
trasiga övervakningskameror, utkik, fordon som flyr fältet.
Det är skumt,
men inget som väcker mina spindelkrafter
lika mycket som att höra att en livs levande kvinna vill umgås med dig.
- Hur känner du till Tara? - Standish lämnade ett meddelande.
Jag är ingen konspirationsteoretiker, men nåt är på gång.
Jag fattar inte.
Det borde vi trycka upp på en t-shirt åt dig.
Jag tar soffan. Sängen är en jävla mardröm.
Vadå? Vänta.
Ska du sova? Jag trodde du skulle vakta.
Fan heller. Vad gav dig det intrycket?
Jag är här för att se till att nån annan vaktar.
Ge henne ett svärd och en hjälm.
Då skulle hon se ut som en modig hobbit.
Okej. Öppna fönstren. Jag ska göra nummer två.
För helvete.
Godkväll, solstrålen.
Jag är döden!
Precis. Jäklas man med de bästa så slår det tillbaka. Ja.
Ducka!
Kör!
De ville se en av oss död.
Ja.
Dig, din dumme fan!
Dig!
BASERAD PÅ BOKEN LONDON RULES AV MICK HERRON
Jag tog honom inte. Det var två andra där.
De väntade oss.
Det kvittar. Nu rapporterar de in hotet mot honom. Enligt plan.
- Tänk om han ger dem flickvännens adress? - Då blir de överraskade.
Fan. Vi ses vid mötesplatsen.
Ska vi inte springa ifatt Shirley?
Ser jag ut att klara en springtur?
Mördaren har fejan full av blekmedel och ett par brutna ben.
Shirley kommer att fånga honom och komma in med honom.
De har tagit fel på person. Som sagt, ingen vet att jag bor här.
Förutom din flickvän.
Jag sa ju att hon inte är inblandad.
Tappat nycklarna nyligen?
Ja, och hon hittade dem. Gör det henne skyldig?
Ja. Hon lät kopiera dem.
Varför tror du det?
För att mördaren hade en jävla nyckel.
Stäng av mobilen så att Park inte kan spåra dig.
Kör. Kom igen.
Förlåt mig. Jag misslyckades.
Jag sa ju att allt vi behöver är att MI5 kollar upp honom.
Du gjorde din del.
Och nu?
Efter Abbotsfield slår vi till igen. Hårdare än förra gången.
Vi behöver hålla dem förvirrade och rädda.
Jag behöver ett sjukhus.
Vila.
Vi tar hand om dig.
Ma'am, jag har gått igenom och uppdaterat säkerhetsprotokollet för sårbara mål.
Torg, museum, turistattraktioner.
Japp. Och jag går igenom din genomgång.
Morgonen var en katastrof. Det får inte upprepas.
Det kan finnas nån galning därute som manipuleras i detta nu.
Mitt i borgmästarvalet när folk redan tappar förståndet.
Men mina förbättringar bör ge oss utökat skydd.
- Jag ska gå hem. Du borde vila. - Jag stannar här.
Jag förväntar mig att du stannar, men…
…du kan sträcka ut dig på en av bänkarna i korridoren.
Varför är vi här?
Du har inte råd att gå hit och jag skulle aldrig gå hit,
så Park lär inte hitta oss.
Husets röda. Och en stor Red Bull tack.
Jag beställde husets röda åt dig och en Red Bull åt mig.
Och jag gav honom en tjuga.
Varför?
Så vi kan välja bord.
Okej, hur träffade du henne?
- Tyngdkraften. - Vadå?
Vi är som Tatooines tvillingsolar.
Har ni samma tatuering?
Tatooine. Det är en ökenplanet med tvillingsolar i Star Wars.
Raketbränsle.
Skål.
Här, ge honom en tia.
- Jag har redan gett honom en tjuga. - Det var idiotavgiften.
Jag vill ha hans block och penna.
- Tyvärr, sir. Man får inte röka här. - Ja, jag vet.
Ja. Du oroar dig för min hälsa, men den jävla menyn blir min död.
Kolla, 15 pund för gröt.
Här.
Varsågod.
Skriv ner allt du vet om henne.
Vem närmade sig vem,
vad du berättat om dig själv, vilka frågor hon har ställt.
Varje detalj är viktig.
Förutom skiten du just berättade.
Jag går på muggen. För att röka.
- Vad fan gör du här? - Nån sköt sönder Hos lägenhet.
På riktigt?
Lamb vill att vi kollar upp Hos flickväns adress.
Vi?
Vi, som i…
Vänta… Hur visste Lamb var jag var?
Han sa att du säkert tränade på grund av dina problem,
- och här finns ditt närmaste gratisgym. - Ja.
För det är ju jag som har problem.
Fan, så Shirley hade rätt. Jag trodde hon hade tappat greppet.
Jag fattar att du tvivlade.
Tja, hon lär inte göra det.
Om hon tappar det, är du inte ensam om att ha dåligt omdöme.
- Det är inget fel på mitt omdöme. - Expertgruppen. Kod september. Stansted.
Kan vi få det avklarat?
Det har du säkert hört ofta från damer nattetid.
Jag tjänar mitt land.
- Lite respekt vore passande. - Du tjänar dig själv.
Jag kan hjälpa dig spåra vapnet från Abbotsfield-massakern.
Det försvann efter en utställning
på vapenmässan för säkerhetsutrustning i Docklands förra månaden.
Och varför vet du det?
Efter mitt parlamentariska liv arbetar jag nu inom PR.
Du arbetar för vapenföretaget som tappade bort automatgeväret
- som dödade 11 av våra medborgare? - Inte arbetar för. Ger råd.
Och för att du klev fram
antar jag att du vill att jag håller företagets namn borta från media.
Tja, deras interna utredning har kört fast,
men jag kan ge dig en lista över de saknade vapnen.
Om du garanterar att mina klienter skyddas från anklagelser om försumlighet
om det visar sig att ett eller flera av deras vapen är involverade i denna
eller andra olycksaliga händelser.
De tappade bort en låda vapen. Är inte det försumlighet?
Den försvann från en vapenmässa som drar in stora intäkter till landet.
Du vill inte svartmåla branschen över ett inventeringsmisstag.
Offentligt kommer din klient skyddas,
men privat kommer jag framföra mina reservationer till försvarsministern.
Tack. Honom kan jag hantera.
Här är listan.
Medan jag är här, om det går bra,
vill jag ta upp några saker å andra klienters vägnar.
Det går inte bra.
Jag måste tillbaka till Park.
Zimbabwierna ser gärna att vi lägger ner utredningen
av det påstådda mordet på en brittisk journalist.
Tjetjenerna vill att vi släpper vissa tillgångar.
Och det finns ett libyskt konglomerat som söker kompensation
för förlorade oljeintäkter på grund av instabiliteten vi orsakade
när vi dumt nog avsatte deras charmerande ledare.
Och jag vill att du lämnar mitt hus.
Jag vet att du hört dig för angående jobb i den privata sektorn…
Vi har kroppar på marken, Peter. Jag ska ingenstans.
Du har fördröjt din avskedsansökan tre gånger.
Det är aldrig rätt tid att sluta, men när du tar klivet ut
kan jag hjälpa dig att landa väldigt mjukt.
Så ha de saker jag nämnde i åtanke.
Jag kan landa för egen maskin.
Var är vi?
Skulle ni inte köra mig till sjukhuset?
Lugna dig.
Jag är blind på ett öga
och subban stack mig med en nål.
Och nålen sitter kvar i låret.
Ta dig samman.
Det här är ett slagfält.
- Det är inget nytt. - Vi måste hjälpa honom.
Ge honom nåt smärtstillande tills han kan få hjälp.
Du väcker uppmärksamhet om du går till sjukhuset.
MI5 känner till dina skador. De håller utkik efter dig.
- Vart ska du? - Nej, nej, nej.
- Är du galen?
Vad fan? Du dödade honom.
Han var din vän. Och du dödade honom.
Han var soldat, han kände till riskerna.
Om du vill bli soldat måste du också lära dig förstå det.
Behåll växeln. Kan jag få ett kvitto?
- Varsågod. Ha det bra. - Tack.
För helvete.
Gå och lägg dig igen.
Jag står utanför Roddy. Shirley sa att hon stod vakt här.
Jag är här för att ta ett skift, och här svärmar av polis.
De säger att det kan vara en attack liknande Abbotsfield.
Dra då för helvete därifrån innan Park dyker upp.
Vad har hänt?
En beväpnad man dök upp. Jag löste det.
Är Roddy okej?
Ja. Fysiskt sett.
Resten är tveksamt.
- Är Shirley också med er? - Hon satte iväg efter mannen.
Och du lät henne?
Ja. Jag hann inte direkt stoppa henne, men tack för din feedback.
Var är du?
Jag förhör Ho utan störningar, vilket inkluderar dig.
Lamb.
Här är det… 34 Priory Place.
Om det var ett mordförsök och hon var lockfågel,
- så är Roddy fortfarande motbjudande. - Gör han dig osäker?
- Nej. - Han är fysiskt imponerande.
Och det är inte jag?
Ska vi fokusera på det relevanta?
Vad fan är det där?
Stöt-dolk.
Varför har du… Sänk den.
Är hon här, är hon oskyldig.
- Hon kanske tvingades. - Hon dejtade Ho, klart det var tvång.
- Resten av dödspatrullen kanske är här. - Varför?
- Om de vet att Roddy har adressen? - De kanske inte har hunnit dra.
De kanske planerar att döda alla som dyker upp?
- Har du en till sån där? - Nej.
Jag då? Jag är obeväpnad.
- Lockbete. - Dra åt helvete. Lockbete.
Jag är inget lockbete.
Fan ta er, era jävlar!
Fan ta er.
- Hallå! - Fan ta er! Fan ta er.
Vi är MI5. Vi vill ställa några frågor.
- MI vadå? - MI5. Säkerhetstjänsten.
- Kan du sänka den där, tack? - Spioner? Vad har jag gjort?
- Inget. - Inte säkert.
- Ni hamnar i finkan. - Du håller i kniven.
- Han har kniv. - Han sänker den. Visst?
Mamma! Lägg ner kniven.
Mamma, ge mig…ge mig kniven, ge mig kniven!
Jag ska prata med dem.
Gå och lägg dig.
Som jag just sa, vi är från MI5. Vi ville bara ställa några frågor.
Det är okej. Några ungar har knackat på och gjort bus.
Visst. Visst, men…hon vet väl att hon inte kan knivhugga folk för sånt?
Sist slog de in hundskit i tidningspapper, satte eld på den och ringde på.
Hon stampade på den för att släcka. Skit överallt.
Okej. Jag skulle också vilja knivhugga nån då.
Vi söker en kvinna i 20-årsåldern vid namn Tara,
som uppgett det här som sin adress.
Bara jag och mamma bor här. Varför söker ni den kvinnan?
Dessvärre kan vi inte säga mer än så. Men tack. Tack ändå.
Mamma! Gå och lägg dig! För helvete!
Stöt-dolk.
- Är det de? - Måste det vara.
Ta det lugnt.
- Är du redo för det här? - Ja. Varför frågar du?
För du kommer nog bli gripen.
- Kanske hamna i fängelse. - Det är det värt.
Blanda inte in oss, okej?
Jag vet inte nog om er för att kunna säga nåt, så…
Bra.
Lägg den i tankfartyget.
Sen gömmer du dig och kollar på nyheterna imorgon.
Staden kommer att vara i kaos.
Coolt.
Ska träffa folk.
Varför sa du till Standish var jag var?
Hon insisterade, och hon hör till Slough House.
Det gör toaletten också, men jag vill inte skuggas av den.
Är nån i lägenheten?
Bara en mor och son. Inte relaterade till Roddys flickvän.
Hon gav honom en falsk adress.
FLER DETALJER UPPDAGADE
Hon måste vara inblandad.
- Vad vill du att vi gör? - Säg åt Coe att masa sig hit.
Jag då?
Du kan stanna i bilen eller dra tillbaka till din jävla säng.
- Så jag har beredskap. Okej. - Om det känns bättre.
Är det för att jag lämnade Shirley?
Eller för att jag sa till Catherine var du var?
Båda passar.
Hittade de Tara?
Vad tror du?
- Är du okej, Shirley? - Hon mår bra.
Det ser inte så ut.
Det verkar som om hon är min enda dugliga agent,
så hon får inte kollapsa nu. Byt till ett annat bord.
Lämna plats. Eller byt till bordet i din lägenhet.
Allvarligt.
Jag har fått nog av att ni dyker upp som om ni vore nåt slags kavalleri
istället för den flod av skit ni faktiskt är.
Vad fan är det där?
Ursäkta?
Hämta lite pommes. Bara pommes.
Jag tappade bort honom, så klart.
Men först stack jag en använd spruta i hans lår,
så nu haltar han på båda benen.
Han är i 20-årsåldern, rakat huvud.
Utmärkande drag inkluderar skärsår från glas
- och blåsor från det du kastade på honom. - Blekmedel.
Nej, jag har inga bilder.
Varför får hon prata när jag måste skriva ner allt?
Hon håller sig till det viktigaste.
När du pratar vill jag sticka en penna i ögat och skalla bordet.
Han är proffs. Han slåss som fan själv.
Be om ursäkt.
Du borde be om ursäkt. Han kom igenom din avspärrning.
Ja.
Här är en lista på vapen som saknas från Londons vapenmässa.
Båda Abbotsfield-gevären står med, plus andra gevär, pistoler och granater.
Hitta dem.
Skott avfyrades från ett kraftfullt gevär på en adress i östra London ikväll.
Det är inte adressen vi har för Roddy Ho, men det…
- Roddy Ho? - Ja.
Lägenheten var uthyrd till en Clint Wolf,
vilket låter som ett namn som bara finns i Hos huvud.
Plus att nån hade skrivit Roddy på maten i kylskåpet.
- Varför är han inte här? - Han måste lokaliseras.
Så du hittar honom inte.
Ja.
Ja, så…
Hon lämnade en falsk adress. Hon var lockbete, säkert under tvång.
Tänker du ignorera mig?
- Jag har inte gjort nåt fel. - Vänta bara.
- Okej, jag är ledsen att jag backade. - Det gör inget.
Det gör det visst. Nån försökte döda henne.
Två gånger. Lever än.
Lamb.
Okej, vet du vad?
Kan vi bara spola fram,
ta oss förbi delen där du ignorerar mig och säger att jag är skit?
Så kan du säga åt mig vad det är du vill att jag ska göra
för att vi vet ändå att du hamnar där så småningom,
och inledningen du alltid envisas med börjar bli riktigt, jävla tröttsam.
Du är ingen hjälp i det här sista kriget.
Vad ska det betyda?
Kolla vad jag har att komma med.
En knarkare, ett fyllo, en psykopat och vad fan det där nu är.
Alla är dugligare än du.
Jag är här. Jag är redo.
Din värld stannade upp när din morfar blev gaggig
och din pappa försökte spränga dig.
Kom över det eller dra åt helvete.
Är du kapabel till mänsklig empati?
Den jag har mest empati för är mig som måste stå ut med dig.
- Betala notan. - Jag saknar kontanter och kort spåras.
Använd ditt kort och slå på mobilen.
Cirka 20 minuter efter att betalningen går igenom
kommer muskulösa män och en blondin komma och leta efter oss.
Gör dem en tjänst och säg att vi gått till kontoret.
- Varför ger vi Roddy till Park? - De måste få veta vad han har gjort.
Och medan de blir uppdaterade
får jag en chans att räkna ut vad fan det är som pågår.
- Vad har han gjort? - Inget.
Vår personliga idiot har komprometterats.
Destabiliseringstrategi. Kalla kriget.
Att kompromettera en agent är inte begränsat till kalla kriget.
Lägg ihop det med Abbotsfield
så får man det vi brukade göra mot länder som motsatte sig våra intressen.
Ett, kompromettera en fiendeagent.
Två, attackera byn.
Jag har inte komprometterats. Jag har en flickvän.
Visst, säg så. Det köper mig skitmycket tid.
Vi har alltid haft ömsesidig respekt, men här går våra åsikter isär.
Enligt min professionella åsikt som agent är du ute och cyklar.
Tara är oskyldig, precis som jag.
Okej, vad tror du det är som pågår? Enligt din åsikt som agent?
Jag tror du är avundsjuk över att jag pumpar bakom en ängel
medan du runkar i mörkret.
Visst.
Redo för din del?
Vad gör vi med honom? Vi kan inte köra runt med en döing.
Vi kan inte lämna honom. Han blir identifierad.
Nej, det blir han inte.
Det händer väl överallt?
De vill inte att Gimball ska vinna så de svartmålar honom.
- Vilka är "de"? - Media och staten.
- Menar du mig? - Absolut.
Okej. Ledsen, Pete. Nu svartmålar du mig.
Fler samtal, förhoppningsvis mindre konspiratoriska…
Hej.
Morron, Claude.
Känner vi varandra?
Förlåt. Det känns så för att jag ser dig i tidningarna.
Visst.
Jag brukar vara här samtidigt som du. Fast jag promenerar och du springer.
Carl.
Hur står det till, Carl? Hur står det till?
Ja.
Visst är vi bortskämda med grönområden här i stan?
Ja, det är vi verkligen.
- Inte som vissa europeiska huvudstäder. - Nej, jag antar det.
- Som Köpenhamn. - Ja.
Du deltog ju i en säkerhetskonferens där i mars.
Du måste ha varit rejält hungrig eftersom du beställde rumsservice för två.
Stämmer det att du mörkat en varning för att ha köpt sex?
Det borde ha hållit dig hemma. Vill du kommentera nåt av det?
För Dodie Gimballs spalt?
Helvete. Helvete.
Jag överrumplade honom. Bad om en kommentar.
Hur reagerade han?
Han blev skräckslagen.
Jag lämnar in spalten nu.
När redaktionen godkänner den. vilket de lär göra,
ska han få en chans att kommentera.
Jag kommer nog inte nära honom igen.
- Kan du få hans nummer? - MI5:s chef?
Självklart. Men det blir inte billigt.
Gör det.
Allt väl, sir?
Ja, bara en av gemene man.
Harmlös.
Säkert att de är kvar?
Så vitt vi förstår sitter de där och väntar på oss.
Gå in med dragna vapen.
Elva personer dödades igår morse.
Ho hade nåt med det att göra. Jag vill att Lamb förstår situationens allvar.
Då kanske han samarbetar för en gångs skull.
Händerna.
Sätt fart.
Till köket.
Hej.
Slappna av.
Jag visar bara var det finns.
Inte där.
Definitivt inte där.
Där är det.
Visst är du Flytes polare? Visst? Från polisen.
Du är väl vanare vid att plantera vapen än att plocka in dem.
- Säkrat. - Ma'am.
Nej, tack.
Vänta utanför.
Om det här är en spontan utvärdering,
måste jag berätta att jag verkligen briljerar just nu.
Roderick Ho utsattes för ett mordförsök igår.
Spela inte dum.
Jag vet inte om man får säga dum längre.
Idioter kan känna sig kränkta av det. Men jag kanske minns fel.
- Jag är inte på humör. - Ja, jag får den känslan.
Tjänsteregel vad fan det nu är för nummer.
- 27(3). - Säger du det så.
Trean inom parentes.
Parentes eller sanskrit kvittar. Regeln gäller.
Hotas nån ur teamet ska det rapporteras. I det här fallet till mig.
I vanliga fall hade jag gjort det, men omständigheterna var speciella.
Hur?
Jag orkade inte bry mig.
Det är inget speciellt, Jackson. Det är ditt normala.
Den här gången kan det innebära slutet.
Om du vill slåss om saken, Diana, säg bara till.
Jag har så mycket skit på dig att jag kan gödsla en odlingslott.
Det kan du roa dig med under din påtvingade pensionering
men det räddar dig inte. Inte den här gången.
Whelan vill stänga Slough House och nu har han skäl till det.
Kulorna vi hittade i Hos lägenhet
kom från samma vapen som avrättade Abbotsfield-skytten.
Helvete.
Ja. Vi är åtminstone överens.
Jag tänker föra Ho till Park.
- Ja. Inte mer än rätt. - Slough House får husarrest.
Inga mobiler, inget internet, ingen får gå.
Jag kan inte låta dig springa runt
och röra om i grytan bara för att rädda din agent.
Sitt kvar.
Okej.
Kom igen. Till övervåningen.
BENSIN DÖDAR! DÖDA BENSINEN!
LADDAR UPP…
Undertexter: Victoria Heaps