Jeg advarer deg. Jeg er bevæpnet!
Jeg trodde du var en tyv.
- Jeg kunne drept deg. - Nei da.
- Hva i helvete er det? - Det er en vannseng.
- Det er nok som å sove i et hoppeslott. - Har du røkt på rommet mitt?
Jeg gjorde deg en tjeneste. Du vil ikke lukte det det dekker.
Du har tatt champagnen min.
- Nei. Det er mineralvann. - Jeg sparte den.
Til du mister møydommen? Da er den årgangsvin.
Hva gjør du her?
Sjekker om du er død.
Har noen prøvd å drepe deg i kveld?
Nei.
Synd. Ville vært fint å få dette avsluttet på en eller annen måte.
Har du merket om noen har fulgt etter deg?
Nei.
Enten har du blitt dårligere eller kollegene dine bedre. Den er vrien.
Hvorfor trenger jeg beskyttelse?
Jeg er ikke overbevist om at du gjør det, men for sikkerhets skyld og alt det.
Du ble nesten påkjørt,
ødelagt overvåkningskamera, mulig speider, bilen forsvant raskt.
Det er merkelig, men det vekker ikke Spiderman-sansene mine
like mye som å høre at en ekte dame liker å tilbringe tid med deg.
- Hvordan vet du om Tara? - Standish sendte en melding.
Jeg er ingen konspirasjonsteoretiker, men det er noe muffens.
- Jeg skjønner ikke. - Vi burde gi deg en T-skjorte med det på.
Jeg tar sofaen. Senga er et mareritt.
Hva? Skal du sove? Jeg trodde du skulle holde vakt.
Hvor fikk du den ideen fra? Jeg er her for å sørge for at noen andre gjør det.
Hadde hun hatt et sverd og en hjelm, ville hun sett ut som en modig liten hobbit.
Åpne vinduene. Jeg må legge en kabel.
Faen heller.
God aften, kjekkas.
Jeg er døden!
Ja. Kødder du med de beste, blir du en kødd!
Dukk!
Kjør!
- De ønsket en av oss død. - Ja. Deg, din dumme pikk!
Deg!
BASERT PÅ BOKEN LONDONREGLENE AV MICK HERRON
Jeg fikk ham ikke. Det var to andre der.
De ventet oss.
De må melde fra om at han er truet. Det er alt vi trenger.
- Hva om han gir dem kjærestens adresse? - Da får de en overraskelse.
Faen. Ser deg på møtestedet.
- Skal vi ta igjen Shirley? - Ser det ut som jeg har lyst til å løpe?
Snikmorderen har ansiktet fullt av klor og et par brukne bein.
Shirley legger ham i bakken og tar ham med inn.
De forvekslet meg med en annen. Som jeg sa, ingen vet at jeg bor her.
Bortsett fra kjæresten din.
- Hun har ikke noe med dette å gjøre. - Har du mistet nøklene nylig?
- Ja, og hun fant dem. Er det mistenkelig? - Ja. Hun fikk dem kopiert.
- Hvorfor tror du det? - Fordi snikmorderen hadde nøkkel.
Slå av telefonen, så Parken ikke kan spore deg.
Kom igjen.
Jeg beklager. Jeg mislyktes.
Jeg har sagt at alt vi trenger, er at MI5 gransker ham.
- Og du gjorde din del. - Så hva nå?
Etter Abbotsfield slår vi til mot dem igjen. Større enn første gang.
De må bli forvirret og redde.
Jeg må på sykehus.
Hvil deg. Vi tar oss av deg.
Ma'am, jeg har evaluert og oppdatert sikkerhetsreglene for myke mål.
Torg, museer og turistattraksjoner.
Jepp. Og jeg evaluerer evalueringen din.
Morgenen var en katastrofe. Det kan vi ikke gjenta.
Det kan være en gærning der ute som blir manipulert i dette øyeblikk.
Under ordførervalget, når folk allerede går fra vettet.
Men mine forbedringer bør gi oss ekstra forsvar.
- Jeg drar hjem. Få deg litt hvile. - Jeg blir her.
Jeg forventet at du blir, men…
…du kan legge deg nedpå på en av benkene i korridoren.
Hva gjør vi her?
Du har ikke råd, og jeg ville aldri gått hit,
så Parken finner oss ikke her.
Husets rødvin og en halvliter Red Bull, takk.
Jeg bestilte husets rødvin til deg og Red Bull til meg.
Og jeg stakk til ham 20 pund.
- Hvorfor det? - Så vi kunne ta det bordet vi ville ha.
Så hvordan møtte du henne?
- Tyngdekraft. - Hva?
- Vi er som Tatooines tvillingsoler. - Har dere lik tatovering?
Tatooine. Det er en tvillingsol-ørkenplanet i Star Wars.
Rakettbensin.
Takk.
Gi ham en tier.
Jeg har gitt ham 20.
Det var idiot-skatt. Jeg vil ha notatblokken og pennen hans.
- Jeg beklager. Du kan ikke røyke her. - Det vet jeg.
Du er bekymret for helsen min, men denne menyen tar livet av meg.
Se. 15 pund for grøt.
Her. Vær så god.
Skriv ned alt du vet om henne. Hvem som henvendte seg til hvem,
hva du har fortalt om deg selv, og hva hun har spurt om.
Alle detaljer er viktige. Bortsett fra det tøvet du fortalte meg nettopp.
Jeg går på dass. Kjapp røyk.
- Hva gjør du her? - Noen skjøt i stykker Hos leilighet.
Er det sant?
Lamb vil at vi skal sjekke adressen til Hos kjæreste.
Oss?
Oss som i…
Hvordan visste Lamb hvor jeg var?
Han sa at du sikkert trener på grunn av problemene dine.
- Og dette er nærmeste gratis utstyr. - Ja, for det er jeg som har problemer.
Så Shirley hadde rett. Jeg trodde hun var fra vettet.
- Jeg skjønner at du ikke trodde henne. - Hun vil neppe se sånn på det.
Hvis hun er fra vettet, er du ikke den eneste som tar dårlige avgjørelser.
- Jeg tar ikke dårlige avgjørelser. - Tigerteamet. Kode september. Stansted.
Kan vi få det overstått?
Det har du sikkert hørt ofte fra damer på denne tiden av døgnet.
Jeg er her i landets tjeneste.
- Jeg ville satt pris på litt respekt. - Du tjener bare deg selv.
Jeg kan spore våpenet som ble brukt i Abbotsfield-massakren.
Det forsvant fra en utstilling på en våpenmesse i Docklands i forrige måned.
Og dette vet du fordi?
Etter mitt parlamentariske liv arbeider jeg nå innen PR.
Du arbeider for våpenhandlerne som mistet automatgeværet som drepte elleve?
- Nei. Jeg er rådgiver. - Og i bytte mot informasjonen
antar jeg at du vil at jeg skal holde selskapets navn borte fra pressen.
Deres interngransking mislyktes, men du kan få en liste over savnede våpen.
Mot en garanti om at klientene mine beskyttes mot anklager om uaktsomhet
dersom et eller flere av våpnene deres er involvert i denne
eller en annen uheldig hendelse.
De mistet en kasse med våpen. Er ikke det uaktsomt?
Den forsvant fra en messe som gir landet store inntekter.
Du kan ikke sverte bransjen på grunn av en vareopptellingsfeil.
Klienten din vil bli beskyttet offentlig,
men jeg vil videreformidle skepsisen min til forsvarsministeren.
Takk. Ham kan jeg takle.
Her er listen. Hvis du ikke har noe imot det,
vil jeg ta opp noen temaer på vegne av andre klienter.
Jeg har noe imot det. Jeg må tilbake til Parken.
Zimbabwerne håper vi kan forbigå et påstått drap på en britisk journalist.
Tsjetsjenerne ønsker tilgang til fryste midler.
Og et libysk konglomerat ønsker kompensasjon
for tapte oljeinntekter på grunn av ustabiliteten vi utløste
da vi fjernet deres sjarmerende leder.
Og jeg vil at du skal forlate huset mitt.
Jeg vet at du har sendt ut følere for arbeid i privat sektor…
Det ligger lik strødd. Jeg drar ikke noe sted.
Du har utsatt oppsigelsen din tre ganger.
Det er aldri et riktig øyeblikk å slutte på, men når du tar spranget,
kan jeg hjelpe deg med en myk landing.
- Så ha i minne de sakene jeg tok opp. - Jeg kan sørge for min egen landing.
Hvor er vi? Skulle du ikke kjøre meg til sykehuset?
Ta det med ro.
Jeg er blind på et øye,
og kjerringa stakk meg med en sprøyte. Den er fortsatt i låret mitt.
Ta deg sammen. Vi er i kamp.
Vi har vært her før.
Vi må hjelpe ham. Gi ham noe mot smerten til vi får ham til lege.
Du tiltrekker oppmerksomhet på sykehus.
MI5 vet om skadene dine. De leter etter deg.
- Hvor har du tenkt deg? - Nei.
- Er du gal?
Hva i helvete? Du drepte ham. Han var din venn. Og du drepte ham.
Han var soldat. Han var klar over risikoene.
Hvis du vil være soldat, må du også lære og forstå det.
Kan jeg få kvittering?
- Vær så god. - Takk.
Faen, da.
Gå og legg deg.
Jeg er utenfor hos Roddy. Shirley sa at hun holder vakt her.
Jeg ville ta et skift, og det er politi overalt.
De sier at det kan være et nytt angrep, som i Abbotsfield.
- Kom deg vekk før Parken dukker opp. - Hva skjedde?
En væpnet mann dukket opp. Jeg tok meg av det.
Er alt bra med Roddy?
Fysisk, ja. Alt annet er usikkert.
Er Shirley sammen med deg?
- Hun løp etter mannen. - Lot du henne gjøre det?
Det var ikke tid til å stoppe henne, men takk for tilbakemeldingen.
Hvor er du?
Jeg spør ut Ho uten uønskede forstyrrelser, som inkluderer deg.
Lamb.
Her er det. 34 Priory Place.
Hvis hun var en honningfelle, er i det minste Roddy frastøtende for damer ennå.
Gjør han deg usikker?
- Nei. - Han er fysisk imponerende.
Og det er ikke jeg?
La oss holde oss til det relevante.
Hva i helvete er det?
Push-kniv.
Hvorfor har du… Fjern den. Hvis hun er hjemme, er hun uskyldig.
- Hun kan ha blitt tvunget. - Hun datet Ho. Så klart at det var tvang.
- Resten av gjengen kan være her. - Hvorfor? De vet at Roddy har adressen.
Kanskje de ikke har rukket å dra. Og de planlegger å drepe de som dukker opp.
- Har du en til sånn? - Nei.
Hva skal jeg gjøre?
- Lokkedue. - Jeg er ikke lokkedua di.
Dra til helvete, kjeltringer! Dra til helvete!
- Hei! - Forsvinn.
Vi er fra MI5. Vi har noen spørsmål.
- MI hva? - MI5. Sikkerhetstjenesten.
- Kan du legge den ned? - Spioner? Hva har jeg gjort?
- Ingenting. - Usikkert.
- Dere kommer i fengsel. - Du har kniv.
- Han har kniv. - Den legger han bort.
Mamma! Legg ned kniven.
Mamma, gi meg kniven!
Jeg skal snakke med dem. Legg deg.
Som jeg forklarte, er vi fra MI5. Vi vil bare stille noen spørsmål.
Det går bra. Noen unger har banket på døren som pek.
Det er greit, men… Hun vet vel at hun ikke kan stikke ned folk for det?
Sist pakket de hundedritt i avispapir. Satte fyr på det, og ringte på.
Hun tråkket på det for å slokke. Dritt overalt.
Da ville jeg stukket ned folk.
Vi leter etter en dame i 20-årene ved navn Tara.
Hun oppga dette som adresse.
Det er bare meg og moren min her. Hva vil dere med henne?
Jeg er redd vi ikke kan si mer. Men takk skal du ha.
Mamma! Gå og legg deg!
- Push-kniv. - Push-kniv.
- Er det dem? - Må det være.
Bare vær rolig.
- Klar til å gjøre dette? - Ja. Hvorfor spør du?
Fordi du antakelig blir arrestert.
- Kan ende i fengsel. - Det er verdt det.
Bare hold oss utenfor.
Jeg vet ikke nok om dere til å fortelle noe.
Bra.
Ha dette i tanken. Gjem deg, og se nyhetene i morgen.
Det blir kaos i byen.
Kult.
Skal møte noen.
Hvorfor fortalte du Standish hvor jeg var?
Hun insisterte, og hun hører til Slough House.
Det er dassen også, men jeg vil ikke at den skal følge etter meg.
Noen i leiligheten?
En mor og sønn. Kjente ikke Roddys kjæreste.
Hun ga ham feil adresse.
ABBOTSFIELD: FLERE DETALJER
Hun må være innblandet.
- Hva skal vi gjøre? - Be Coe få ræva si hit.
Og hva med meg?
Du kan sitte i bilen eller dra hjem og legge deg.
- Så jeg er standby. - Hvis du liker det bedre.
Er dette fordi jeg gikk fra Shirley? Eller fordi jeg fortalte Catherine hvor du var?
Begge deler.
- Fant de Tara? - Hva tror du?
- Er alt i orden? - Ja da.
- Hun ser ikke sånn ut. - Hun er min eneste fungerende agent.
Og hun kan ikke kollapse akkurat nå.
Flytt deg til at annet bord.
Gi litt plass. Eller flytt deg til bordet i leiligheten din.
Alvorlig talt.
Jeg har fått nok av at dere kommer strømmende som om dere er kavaleriet,
i stedet for en elv av dritt nedover en ås.
Hva i helvete er det?
Unnskyld meg. Hent pommes frites til meg. Bare det.
Jeg mistet ham så klart. Men først stakk jeg en brukt sprøyte i låret hans.
Så nå halter han på begge beina. Han er i 20-årene, barbert hode.
Kjennetegn er sår etter glass og blemmer etter det du kastet i ansiktet hans.
Klor.
Nei, jeg har ikke bilder.
Jeg skulle spørre om hvorfor hun får snakke, og jeg må skrive alt.
Hun holder seg til de viktige punktene.
Når du snakker, vil jeg stikke en blyant i øyet og slå hodet i bordet.
Han er profesjonell. Han slåss som en gærning.
Unnskyldning.
Du burde be om unnskyldning. Han kom seg forbi deg.
Ja.
Her er en liste over våpen som forsvant fra London Arms Fair.
Abbotsfield-geværene er der. I tillegg til andre gevær, pistoler og håndgranater.
Finn dem.
Det ble avfyrt skudd på en adresse i Øst-London i kveld.
Det er ikke adressen vi har på Roddy Ho, men…
- Roddy Ho? - Den var leid under navnet Clint Wolf,
som virker som et navn som bare fins i Hos hode.
Og noen hadde skrevet Roddy på maten i kjøleskapet.
- Hvorfor er han ikke her? - Vi lokaliserer ham.
- Dere kan ikke finne ham, altså. - Nei.
Ja, så…
Hun oppga feil adresse. Så hun var implisert, trolig tvunget.
Ignorerer du meg?
- Jeg har ikke gjort noe galt. - Bare vent.
- Jeg beklager at jeg trakk meg ut. - Det er greit.
Det er ikke greit. Noen prøvde å drepe henne.
To ganger. Fortsatt her.
Lamb.
Vet du hva?
Kan vi jumpe framover? Forbi den delen der du ignorerer meg og kaller meg udugelig.
Så går vi til der du sier hva du vil at jeg skal gjøre.
For vi vet at du kommer dit til slutt.
Og den innledningen du alltid har, begynner å bli jævlig kjedelig.
- Du er ikke til nytte i din siste krig. - Hva mener du?
Se hva jeg har å bruke.
Et dophue, en fylling, en psykopat og hva enn det der er.
- Alle er mer funksjonelle enn deg. - Jeg er her. Jeg er klar.
Din verden stoppet da bestefaren din ble koko og faren din prøvde å sprenge deg.
- Bli ferdig med det eller drit og dra. - Har du evne til medfølelse?
Den jeg har mest medfølelse med, er meg, som må holde ut med deg.
- Betal regningen. - Kortene mine blir sporet.
Bruk kortet, og slå på telefonen.
Rundt 20 minutter etter at betalingen er gjort,
kommer noen muskelbunter i dress og ei fin blondine og ser etter oss.
Gjør dem en tjeneste. Si at vi har dratt på kontoret.
- Hvorfor kaster vi Roddy til Parken? - De må vite hva han har gjort.
Og mens de oppdaterer seg, får jeg tid til å finne ut hva som foregår.
- Hva har han gjort? - Ingenting.
Kontorets dumskalle er blitt kompromittert.
Destabiliseringsstrategi. Den kalde krigen.
Å kompromittere en agent er ikke begrenset til den kalde krigen.
Sammen med Abbotsfield er det det vi gjorde med land som motarbeidet oss.
Én: kompromitter en fiendtlig agent.
To: angrip landsbyen.
Jeg er ikke blitt kompromittert. Jeg har en kjæreste.
Bare si det. Det gir meg masser av tid.
Du og jeg har alltid hatt gjensidig respekt, men nå er vi uenige.
Etter min profesjonelle mening som agent er du helt på jordet.
Tara er uskyldig, og jeg også.
Så hva tror du foregår? Etter din mening som agent.
Du er sjalu fordi jeg tar rideturer på en engel,
mens du boner laksen i mørket.
Nettopp.
Klar for din del?
Hva gjør vi med ham? Vi kan ikke ha et lik i bilen.
- Ligger han her, blir han identifisert. - Nei, det blir han ikke.
Det skjer overalt.
De vil ikke at Gimball skal vinne, så de bakvasker ham.
- Hvem er "de"? - Media og den dype staten.
- Mener du meg? - Ja.
Beklager, Pete. Nå bakvasker du meg.
Flere telefoner, helst mindre konspiratoriske…
Hei.
Morn, Claude.
Kjenner vi hverandre?
Det føles som jeg kjenner deg fordi jeg har sett deg i avisene.
Jeg pleier å være her samtidig som deg.
Bare at jeg rusler, og du løper. Jeg heter Carl.
Står til, Carl? Står til?
Vi er bortskjemte med grønne lunger i denne byen.
Ja. Det er vi jammen.
- Ikke som noen europeiske hovedsteder. - Nei, sikkert ikke.
- Som København. - Ja.
Du var der på en sikkerhetskonferanse i mars.
Må ha hatt litt av en appetitt siden du bestilte romservice for to.
Fikk du slettet en advarsel for horekjøp?
Det burde holdt deg hjemme hos kona. Har du en kommentar til noe av det?
Til Dodie Gimballs spalte.
Faen. Faen.
Jeg tok kontakt. Ba om en kommentar.
- Hvordan reagerte han? - Skrekkslagen.
Jeg sender inn artikkelen nå.
Så snart redaktøren har godkjent den, får han en offisiell sjanse til å svare.
Jeg kommer neppe nær ham igjen.
- Kan du få tak i nummeret hans? - Lederen for MI5?
Ja, selvsagt. Men det blir ikke billig.
Gjør det.
Alt i orden, sir?
Ja, bare en av folket.
Harmløs.
Er de der fortsatt?
Så vidt vi vet, sitter de og venter på oss.
Gå inn med våpnene trukket. Elleve personer ble drept i går morges.
Ho var innblandet. Lamb må forstå hvor alvorlig det er.
Kanskje han samarbeider for en gangs skyld.
Hender.
Kom.
På kjøkkenet.
Hallo.
Rolig.
Jeg skal vise deg hvor den er.
Ikke der.
Definitivt ikke der.
Der er den.
Er ikke du Flytes kompis? Ja. Fra London-politiet.
Du er sikkert mer vant til å plante våpen enn å ta dem opp.
- Klart. - Ma'am.
Nei takk.
Vent utenfor.
Hvis dette er en improvisert medarbeidervurdering,
må jeg fortelle at det går helt strålende for meg.
Det var et drapsforsøk mot Roderick Ho i går.
Ikke spill dum.
Jeg vet ikke om man kan si dum lenger.
Det krenker de som er mentalt utfordret eller idioter.
- Jeg er ikke i humør. - Det aner meg.
Tjenesteordre… hvilken det nå er…
- Tjuesju tre. - Hvis du sier det.
- Tretallet er i parentes. - Jeg blåser i om det er sanskrit.
Blir en i teamet angrepet, rapporterer du det. I dette tilfellet til meg.
Vanligvis ville jeg gjort det, men det var spesielle omstendigheter.
- Og det var? - Jeg gadd ikke.
Det er ikke en spesiell omstendighet. Det er din vanlige tilstand.
- Denne gangen kan det være dødelig. - Vil du slåss, Diana, så bare si ifra.
Jeg har så mye dritt på deg at jeg kunne startet kolonihage.
Det vil holde deg i ånde under tvungen førtidspensjonering.
Men denne gangen redder det deg ikke.
Whelan klør etter å stenge Slough House, og nå har han en grunn.
Kulene vi fant i Hos leilighet,
kom fra samme våpen som ble brukt til å henrette Abbotsfield-skytteren.
- Faen. - Vi er i det minste enige.
- Jeg tar med Ho til Parken. - Ja. Greit nok.
Og Slough House er nå i lockdown. Ingen telefoner, ikke noe internett, ingen går.
Jeg vil ikke at du skal løpe rundt og forkludre ting for å redde Hos skinn.
Ikke rør deg.
Ok.
Kom igjen. Ovenpå.
BENSIN DREPER! DREP BENSIN!
LASTER OPP…
Tekst: Evy Hvidsten