Įspėju, aš ginkluotas!
Maniau, plėšikas.
- Galėjau tave nužudyti. - Ne, negalėjai.
Kas čia per šūdas?
Vandens lova.
Tarsi miegotum ant pripučiamo batuto.
Rūkei mano kambaryje?
Padariau tau paslaugą. Kad neužuostum to, ką tas kvapas maskuoja.
Ir gėrei mano šampaną.
Ne. Čia gazuotas mineralinis vanduo.
Aš jį saugojau.
Tam vakarui, kai prarasi nekaltybę?
Tada jis jau bus vintažinis.
Ko atėjai?
Atėjau pažiūrėti, ar tu negyvas.
Ar šįvakar niekas nemėgino tavęs nudėti?
Ne.
Gaila.
Būtų gerai, kad tai vienaip ar kitaip išsispręstų.
Nepastebėjai, kad kas nors tave sektų?
Ne.
Tai arba tu nusivažiavai, arba tavo kolegos patobulėjo.
Eina šikt, kokia mįslė.
Klausyk, nuo kada man reikia apsaugos?
Nesu tikras, kad reikia, bet, žinai, dėl viso pikto ir panašiai.
Tavęs vos nesuvažinėjo,
neveikianti stebėjimo kamera, galimas seklys, išgaravęs automobilis.
Įtartina,
bet nė vienas iš tų dalykų man neužkliuvo,
išskyrus tai, kad reali moteris mielai leidžia laiką su tavimi.
Iš kur sužinojai apie Tarą?
Stendiš paliko man žinutę.
Tikrai nesu konspiracijos teorijų mėgėjas, bet kažkas vyksta.
Nesuprantu.
Reikėtų užrašyti tuos žodžius tau ant marškinėlių.
Miegosiu ant sofos. Šita lova kažkoks košmaras, bliamba.
Ką? Palauk.
Kaip suprasti, miegosi? Maniau, budėsi.
Viešpatie, ne. Kodėl taip sugalvojai?
Atėjau užtikrinti, kad kiti nemiegotų.
Duok jai kardą ir šalmą.
Atrodys kaip mažas drąsus hobitas.
Taip. Atidaryk langus.
Pravalysiu žarnas.
Po velnių.
Labas vakaras, saulele.
Aš esu mirtis!
Taip. Jei lįsi prie geriausių, pasigailėsi. Taip.
Pasilenk!
Greičiau!
Tikrai norėjo vieną iš mūsų nužudyti.
Taip.
Tave, avigalvi tu!
Tave!
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ „LONDON RULES“
Man nepavyko.
Ten buvo dar du.
Jie mūsų laukė.
Nesvarbu.
Jiems teks pranešti, kad jam gresia pavojus. To mums ir reikia.
Kas, jei jis jiems pasakys merginos adresą?
Tuomet jų lauks staigmena.
Tai šūdas.
Susitiksim sutartoje vietoje.
Nebėgsime paskui Širlę?
Ar panašu, kad esu pasiruošęs ką nors vaikytis?
Įsibrovėlis gavo baliklio į veidą, jam lūžo keli kaulai.
Širlė susitvarkys su juo ir atves pas mus.
Tikrai supainiojo žmones.
Juk sakiau, niekas nežino, kad čia gyvenu.
Taip, išskyrus tavo merginą.
Sakau tau, ji su tuo nesusijusi.
Ar buvai neseniai pametęs raktus?
Taip, ir ji juos surado. Tai dabar ji kalta?
Taip. Ji padarė kopiją.
Kodėl taip manai?
Nes žudikas turėjo suknistą raktą.
Išjunk savo telefoną, kad Parkas tavęs nesusektų.
Greičiau. Važiuojam.
Atleisk.
Susimoviau.
Sakiau tau, tereikia, kad MI5 juo susidomėtų.
Ir tu tą padarei.
Tai kas dabar?
Po „Abbotsfield“ vėl juos pulsime.
Stipriau nei pirmą kartą.
Reikia, kad jie būtų pasimetę ir išsigandę.
Man reikia į ligoninę.
Pailsėk.
Mes tavimi pasirūpinsime.
Ponia, aš peržiūrėjau ir atnaujinau pažeidžiamų taikinių saugumo protokolą.
Aikštės, muziejai, turistų traukos objektai.
Taip.
Ir aš apžvelgiu tavo apžvalgą.
Šis rytas buvo tikra katastrofa.
Negalime leisti, kad tai pasikartotų.
Gal net šiuo metu kas nors manipuliuoja kokiu nors prietranka.
Pačiame mero rinkimų įkarštyje, kai žmonės ir taip eina iš proto.
Bet mano pakeitimai turėtų padidinti saugumą.
Einu namo.
- Tau reikėtų pailsėti. - Aš liksiu čia.
Ne, ir tikėjausi, kad liksi,
bet gali ištiesti kojas ant suolelių koridoriuje.
Kodėl čia atvažiavome?
Tu negali sau to leisti, o aš pats čia neičiau,
tad Parkas mūsų nesuras.
Namų raudono. Ir bokalą „Red Bull“.
Užsakiau namų raudono tau ir „Red Bull“ sau.
Ir padaviau jam 20 svarų.
Kodėl?
Kad galėtume pasirinkti bet kurį staliuką.
Taigi, kaip su ja susipažinai?
Per gravitaciją.
Ką?
Esame kaip Tatuino saulės dvynės.
Turite vienodas tatuiruotes?
Tatuinas yra dykumų planeta su dviem saulėmis iš „Žvaigždžių karų“.
Raketų kuras.
Skanaus.
Štai, duok jam 10 svarų.
Jau daviau jam 20.
Taip, tai buvo mokestis už kvailumą.
Man reikia jo užrašinės ir rašiklio.
Atleiskite, pone. Čia nerūkoma.
Taip, žinau.
Taip. Jei nerimauji dėl mano sveikatos, tai mane pribaigs kainos.
Štai, 15 svarų už košę.
Imk.
Štai.
Užrašyk viską, ką apie ją žinai.
Kas prie ko priėjo,
ką jai papasakojai apie save, kokių dalykų ji klausinėjo.
Svarbi kiekviena smulkmena.
Išskyrus tą mėšlą, kurį man ką tik pasakojai.
Einu į tualetą. Greitai parūkysiu.
- Ką čia veiki, po velnių? - Kažkas šaudė Ho bute.
Tikrai?
Lembas nori, kad patikrintume Ho merginos adresą.
Mes?
Mes kaip…
Palauk, kaip… Iš kur Lembas žinojo, kur aš?
Sakė, turbūt sportuosi, norėdamas užsimiršti, o čia –
- artimiausias nemokamas variantas. - Taip.
Taip, nes aš čia tas, kuris turi bėdų.
Eina šikt, tai Širlė buvo teisi.
Maniau, jai čiuožia stogas.
Suprantu, kodėl ja netiki.
Taip, jai taip neatrodo.
Jei stogas jai ir nučiuoš, ne tu vienas priimsi klaidingus sprendimus.
Mano sprendimai geri.
„Tigrų komanda“. „Kodas Rugsėjis“. Stanstedas.
Galime kuo greičiau viską baigti?
Neabejoju, kad tokiu metu moterys dažnai tau tą sako.
Atėjau pasitarnauti savo šaliai.
- Truputis pagarbos būtų ne pro šalį. - Atėjai pasitarnauti sau.
Galiu padėti susekti ginklą, panaudotą „Abbotsfield“ žudynėse.
Jis dingo iš ekspozicijos
per apsaugos įrangos mugę Doklandse praėjusį mėnesį.
Ir tu tą žinai iš kur?
Išėjęs iš parlamento
dirbu viešuosiuose ryšiuose.
Dirbi ginklų kompanijai, kuri pradangino šautuvą,
nužudžiusį 11 mūsų piliečių?
Ne dirbu. Patariu.
Ir kad pasakytum viską,
spėju, norėsi, kad kompanijos vardo žiniasklaida nesužinotų.
Jų vidinis tyrimas atsidūrė akligatvyje,
bet galiu pateikti tau dingusių ginklų sąrašą.
Jei garantuotum, kad mano klientams
nebus pateikti kaltinimai aplaidumu,
jei vienas ar daugiau jų ginklų būtų įtraukti į šį
ar kitą nelaimingą atsitikimą.
Jie pradangino visą dėžę ginklų.
Ir tai nėra aplaidumas?
Jie dingo per mugę, kuri atneša šiai šaliai
daug pajamų.
Negi norėsi suteršti visos pramonės vardą dėl inventorizacinės klaidos?
Viešai tavo klientas bus apsaugotas,
bet asmeniškai aš perduosiu savo abejones gynybos sekretoriui.
Ačiū. Su juo aš susitvarkysiu.
Štai sąrašas.
Kad jau atėjau, jei neprieštarausi,
norėčiau išsakyti nuogąstavimus kitų klientų vardu.
Prieštarauju.
Turiu grįžti į Parką.
Zimbabvė pataria užbaigti tyrimą
dėl tariamo britų žurnalistų nužudymo.
Čečėnai prašo leisti naudotis lėšomis.
O Libijos konglomeratas siekia kompensacijos
už prarastas pajamas už naftą dėl nestabilumo, atsiradusio,
kai mes kvailai pašalinome jų žavingąjį lyderį.
O aš norėčiau, kad išeitum iš mano namų.
Diana, žinau, kad pasiklausinėji apie darbus privačiame sektoriuje…
Žuvo žmonės, Piteri.
Aš niekur neisiu.
Jau triskart nukėlei savo atsistatydinimą.
Vis sakai, kad netinkamas metas, bet kai pagaliau žengsi tą žingsnį,
padėsiu tau labai minkštai nusileisti.
Taigi, pagalvok apie tuos reikalus, kuriuos išvardinau.
Nusileisiu pati.
Kur mes?
Juk sakei, kad nuveši mane į ligoninę.
Nusiramink.
Viena akimi nieko nematau,
ta kalė įsmeigė man švirkštą.
Jis tebėra mano šlaunyje.
Valdykis.
Tai – karo laukas.
Ne pirmas kartas mums.
Turime jam padėti.
Duok jam ko nors nuo skausmo, kol surasime, kas jį apžiūrėtų.
Jei nuvažiuosi į ligoninę, atkreipsi dėmesį.
MI5 žino, kokie tavo sužeidimai. Jie tavęs ieškos.
- Kur eini? - Ne.
- Gal išprotėjai?
Kas per šūdas? Tu jį nužudei.
Jis buvo tavo draugas. Ir tu jį nužudei.
Jis buvo kareivis, žinojo, kuo rizikuoja.
Jei nori būti kareiviu, irgi turi išmokti tą suprasti.
Grąžą pasilikite. Galima čekį?
- Prašom. Sėkmės. - Ačiū.
Eina šikt.
Grįžk į lovą.
Aš prie Rodžio namų.
Širlė pasakė, kad stebėjo aplinką.
Atėjau perimti pamainos, o čia pilna policijos.
Sako, „Abbotsfield“ žudynės gali pasikartoti.
Taip, varyk iš ten, kol nepasirodė Parkas.
Kas nutiko?
Pasirodė šaulys. Susitvarkiau.
Rodis sveikas?
Taip. Fiziškai.
Visa kita – neaišku.
O Širlė irgi su jumis?
Ji nulėkė paskui šaulį.
Ir tu jai leidai?
Taip. Nelabai turėjau laiko ją sustabdyti, bet ačiū už pastabą.
Kur tu?
Apklausinėju Ho toli nuo nepageidaujamų trikdžių, įskaitant tave.
Lembai.
Atvažiavom… Vienuolyno 34.
Jei tai buvo pasikėsinimas, ir ji turėjo ištraukti informaciją,
tai bent jau rodo, kad Rodis vis dar netraukia moterų.
Ar dėl jo jautiesi nesaugus?
- Ne. - Jis fiziškai patrauklus.
Ką, o aš – ne?
Taip, užsiimkim reikalais, gerai?
Kas čia, bliamba?
Delninis peilis.
Kodėl tu… Nuleisk.
Jei ji viduje, ji nekalta.
- Galbūt ją privertė. - Ji nuėjo į pasimatymą
su Rodžiu Ho, tad prievarta tikrai buvo panaudota.
- Čia gali būti ir kiti smogikai. - Kodėl?
Ko jiems čia, kai jie žino Rodžio adresą?
Gal nespėjo sutvarkyti.
Gal ketina nužudyti visus, kurie čia pasirodys?
- Tai gal turi dar vieną? - Ne.
Ką man daryti? Neturiu jokio ginklo.
- Būsi masalas. - Eik tu šikt. Masalas.
Nebūsiu masalu.
Atsikniskit, šūdžiai!
Varykit iš čia.
- Ei! - Čiuožkit lauk, bliamba!
Mes iš MI5. Norime užduoti kelis klausimus.
- MI kas? - MI5. Saugumo tarnyba.
- Galiu paprašyti jį nuleisti? - Šnipai? Ką aš padariau?
- Nieko. - Šito nežinome.
- Sėsit į cypę. - Jūs čia su peiliu rankoje.
- Jis irgi turi peilį. - Jau nebeturi. Ar ne?
Mama! Nuleisk peilį.
Mama, duok man peilį, duok peilį!
Aš su jais pakalbėsiu.
Eik miegoti.
Kaip jau paaiškinau, mes iš MI5, aišku?
Norime tik užduoti kelis klausimus.
Viskas gerai. Kažkokie vaikigaliai vis belsdavosi kvailiodami.
Gerai. Viskas gerai, bet…
Ji žino, kad už tai žmonių badyti negalima, taip?
Praėjusį kartą jie įvyniojo šuns šūdą į laikraštį, padegė jį ir paskambino.
Ji užmynė jį koja, kad užgesintų. Visur buvo pilna šūdo.
Taip, gerai. Suprantama. Aš irgi norėčiau už tai subadyti.
Bet ieškome moters virš 20-ies, vardu Tara,
ji mums pasakė šį adresą.
Čia gyvename tik mudu su mama. Ko jums reikia iš tos moters?
Bijau, kad daugiau nieko negaliu pasakyti.
Bet ačiū jums. Vis tiek ačiū.
Mama! Eik miegoti! Po velnių!
Delninis peilis.
Ten jie?
Greičiausiai.
Elkitės ramiai.
Pasiruošęs tą padaryti?
Taip. Kodėl klausi?
Nes tave galbūt suims.
- Gali atsidurti kalėjime. - Taip. Na, verta.
Tik mūsų neįtrauk, gerai?
Aš jūsų nepažįstu tiek, kad kažką pasakyčiau, tad…
Gerai.
Įdėk šitą į cisterną.
Tada pasislėpk ir žiūrėk rytoj žinias.
Mieste kils chaosas.
Gerai.
Einu su kai kuo susitikti.
Kodėl pasakei Stendiš, kur aš?
Nes ji primygtinai klausė, ir ji priklauso „Slough House“.
Taip, tualetas irgi priklauso, bet nenoriu, kad jis sekiotų paskui mane.
Ką nors radote bute?
Tik motiną ir sūnų. Niekaip nesusijusius su Rodžio mergina.
Ji be abejo pasakė jam neteisingą adresą.
„ABBOTSFIELD“: IŠAIŠKĖJO NAUJŲ DETALIŲ
Ji gali būti susijusi.
- Ką nori, kad darytume? - Liepk Kou nešti savo subinę čia.
O kaip aš?
Gali sėdėti mašinoje arba grįžti į suknistą lovą.
Būsiu atsargoje. Aišku.
Jei geriau pasijausi.
Dėl to, kad palikau Širlę?
Ar dėl to, kad pasakiau Katerinai, kur esi?
Gali pasirinkti.
Jie surado Tarą?
Kaip tu manai?
- Širle, tau viskas gerai? - Viskas jai gerai.
Neatrodo.
Pasirodo, ji dabar yra vienintelė veikianti mano agentė,
nenorėčiau, kad imtų ir apalptų.
Persėsk prie kito stalelio, žinoma.
Kad mums liktų daugiau vietos. Arba gali eiti namo prie savo stalo.
Rimtai.
Man jau nusibodo,
kad pasirodote kaip kokia kavalerija,
nors esate tik šūdo jūra, persiritusi per kalną.
Koks čia šūdas?
Atsiprašau?
Atneškite man traškučių. Tik traškučių.
Jis paspruko nuo manęs, žinoma.
Nors dar spėjau suvaryti panaudotą švirkštą jam į šlaunį,
tad dabar jis šlubas abiem kojomis.
Jam virš 20-imt, galva nuskusta.
Skiriamieji ženklai – stiklo šukių padarytos žaizdos
ir pūslės nuo kažko, užpilto jam ant veido.
Baliklio.
Ne, nuotraukų neturiu.
Noriu paklausti, kodėl ji kalba, o man teko viską surašyti?
Nes ji pasako svarbiausius dalykus.
O kai kalbi tu, norisi susikišti pieštuką į akį ir dėti galva į stalą.
Jis – profesionalas. Mušasi kaip tikras banditas.
Atsiprašyk.
Tu čia turėtum atsiprašyti.
Jis prasimušė pro tavo užkardą.
Taip.
Štai sąrašas ginklų, dingusių per Londono ginklų mugę.
Čia įrašyti abu „Abbotsfield“ ir kiti šautuvai, pistoletai, rankinės granatos.
Surask juos.
Rytų Londone šįvakar buvo paleisti šūviai iš galingo ginklo.
Tai nėra Rodžio Ho adresas, kurį turime sistemoje, bet…
- Rodžio Ho? - Taip.
Išsinuomota Klinto Vulfo vardu,
kuris primena tokį, kurį galėtų sugalvoti tik Ho.
Be to, ant maisto šaldytuve užrašyta „Rodžio“.
- Kodėl jo neatvedėte čia? - Mėginame nustatyti jo buvimo vietą.
Tai reiškia, kad jo nerandate.
Taip.
Taip, taigi…
Ji pasakė išgalvotą adresą. Taigi, irgi prisidėjo, galbūt ją privertė.
Apsimesi, kad manęs nėra?
- Aš nieko blogo nepadariau. - Dar turi laiko.
Gerai, atsiprašau, kad pasitraukiau.
Viskas gerai.
Ne, negerai. Kažkas mėgino ją nužudyti.
Du kartus. Vis dar čia.
Lembai.
Gerai, žinai, ką?
Galime praleisti tą dalį,
kai mane ignoruoji, o vėliau pasakai, kad esu šūdo gabalas?
Ir pereiti tiesiai prie tos, kur pasakai, ką man daryti,
nes, jei atvirai, visi žinome, kad prie to prieisime
ir visa ta įžanga jau pradeda nusibosti, bliamba.
Man iš tavęs jokios naudos, nes tu nesikeiti.
Ką tai reiškia?
Pažiūrėk, su kuo man tenka dirbti.
Narkomane, pijoke, psichopatu ir velniai žino kuo.
Visi jie dirba geriau už tave.
Aš čia. Aš pasiruošęs.
Tavo pasaulis sustojo, kai tavo senelis kuoktelėjo,
o tavo tėvas norėjo ištaškyti tave į gabalus.
Susitvarkyk arba varyk lauk.
Ar turi nors lašelį žmogiškos atjautos?
Taip, daugiausiai atjautos reikėtų man, kad tenka taikstytis su tavimi.
Apmokėk sąskaitą.
Neturiu grynų, o mano kortelės bus sekamos.
Panaudok kortelę ir įsijunk suknistą telefoną.
Po 20 minučių, kai apmokėjimas bus pervestas,
čia ateis raumeningi vyrukai su kostiumais bei seksuali blondinė ir ieškos mūsų.
Padaryk jiems paslaugą, pasakyk, kad mes grįžome į biurą.
Kodėl atiduodame Rodį Parkui?
Nes jie turi sužinoti, ką jis padarė.
O kol jie įsivažiuos,
turėsiu laiko pasiaiškinti, kas per šūdas čia vyksta.
- Ką jis padarė? - Nieko.
Mūsų mulkis buvo demaskuotas.
Destabilizavimo strategija. Šaltasis karas.
Demaskuoti agentą galima ne tik Šaltojo karo metu.
Sugretink su „Abbotsfield“,
ir pamatysi, ką padarydavome šalims, kurios trukdydavo mūsų interesams.
Pirma, demaskuok priešo agentą.
Antra, užpulk kaimą.
Manęs niekas nedemaskavo. Aš turiu merginą.
Kurgi ne, nenustok kartoti. Taip tikrai laimėsi man laiko.
Klausyk, mudu visuomet vienas kitą gerbėme,
bet čia mūsų nuomonės skiriasi.
Mano, kaip profesionalaus agento nuomone, kapstaisi ne ten, kur reikia.
Tara yra nekalta, kaip ir aš.
Gerai, tuomet kas čia vyksta, tavo galva? Tavo kaip agento nuomone?
Manau, jog pavydi, kad aš pasiguldžiau tikrą angelą,
kai tau tenka smagintis vienam tamsoje.
Taip.
Pasiruošęs suvaidinti savo rolę?
Ką darysime su juo?
Negalime važinėtis su lavonu gale.
Ir negalime palikti jo čia. Jį atpažins.
Neatpažins.
Tai vyksta visur, taip?
Jie nenori, kad Gimbalas laimėtų, taip, tad jie jį šmeižia.
Atsiprašau, kas tie „jie“?
Žiniasklaida ir slaptoji valdžia.
- Turit galvoje mane? - Taip.
Taip. Atleisk, Pytai. Dabar tu šmeiži mane.
Laukiame kitų skambučių, tikėkimės, be konspiracijos teorijų, po…
Labas.
Labas rytas, Klodai.
Mes pažįstami?
Atleiskite.
Atrodo, kad jus pažįstu, nes nuolat matau laikraščiuose.
Taip.
Dažnai būnu čia tuo pačiu metu kaip ir jūs.
Tik aš vaikštinėju, o jūs bėgiojate.
Karlas.
Sveiki, Karlai. Sveiki.
Taip.
Išlepinti šio miesto žalumos, ar ne?
Taip. Tiesa.
Ne kaip kitos Europos sostinės.
Taip, turbūt.
Pavyzdžiui, Kopenhaga.
Taip.
Kovo mėnesį ten dalyvavote saugumo konferencijoje.
Turbūt gerokai praalkote,
nes į kambarį užsisakėte maisto dviem.
Ar tiesa, jog įsipainiojote į istoriją su prostitutėmis?
Tikėjausi, tai privers jus likti namuose su žmona.
Ar pakomentuosite?
Dodės Gimbal rubrikai?
Šūdas.
Užkalbinau jį. Paprašiau komentaro.
Kaip jis reagavo?
Išsigando.
Jau siunčiu tekstą rubrikai.
Kai redakcija patvirtins, o tikrai patvirtins,
jis turės oficialią progą atsakyti.
Nemanau, kad kada prie jo prisiartinsiu.
Gali gauti jo numerį?
MI5 vado?
Taip, žinoma. Nors nebus pigu.
Gauk.
Viskas gerai, pone?
Taip, tik visuomenės narys.
Nepavojingas.
Tikrai žinai, kad jie dar ten?
Kiek žinome, jie tiesiog sėdi ir laukia mūsų.
Paruoškite ginklus.
Vakar ryte žuvo vienuolika žmonių.
Ho kažkaip su tuo susijęs.
Noriu, kad Lembas žinotų, kaip tai rimta.
Galbūt tada nors kartą jis bendradarbiaus.
Rankas.
Eikit.
Į virtuvę.
Labas.
Taip, ramiai.
Tik noriu parodyti, kur jis.
Ne čia.
Ne, tikrai ne čia.
Štai jis.
Flait draugė, ką?
Taip. Iš policijos.
Turbūt dažniau pakišate ginklus nei paimate juos.
- Švaru. - Ponia.
Ačiū, ne.
Palauk už durų.
Jei čia – veiklos įvertinimas neįspėjus,
turiu pasakyti, kad žiauriai gerai pasirodžiau.
Vakar vakare mėginta nužudyti Roderiką Ho.
Nevaidink kvailelio.
Nežinau, ar galima sakyti „kvailelis“.
Manau, tai žeidžia neįgaliuosius ar idiotus.
Nepamenu, kuriuos.
Ne. Dabar neturiu tam nuotaikos.
Taip, jaučiu net per atstumą.
Slaptosios tarnybos reikalavimas, koks bebūtų.
- 27 (3). - Kaip pasakysi.
Trys skliausteliuose.
Gali būti ir sanskritu, man vienodai. Parašyta ne šiaip sau.
Jei tavo komandos nariui gresia pavojus, privalai pranešti aukščiau.
Šiuo atveju, man.
Taip. Įprastai būčiau tą ir padaręs, tačiau buvo ypatingos aplinkybės.
Kokios?
Neturėjau noro.
Tai nėra ypatingos aplinkybės, Džeksonai. Tai tavo nuolatinė būsena.
O šįkart gal mirtina.
Jei norėsi pereiti prie kilimėlių, Diana, pasakyk.
Išpurtyčiau tiek purvo apie tave, kad užsodinčiau visą darželį.
Tikiuosi, ten ir kapstysiesi, kai būsi išvarytas į pensiją,
bet tai tavęs neišgelbės. Ne šįkart.
Velanas nekantrauja uždaryti „Slough House“, ir šįkart turės priežastį.
Kulkos, kurias radome Ho bute,
buvo iš to paties ginklo, iš kurio nušautas „Abbotsfield“ šaulys.
Šūdas.
Taip. Bent dėl šito vienodai mąstome.
Išsivesiu Ho į Parką.
Taip. Suprantama.
O „Slough House“ dabar uždaromas.
Jokių telefonų, interneto, niekas neišeina.
Neleisiu jums lakstyti
ir drumsti vandenį, kad išsaugotumėte saviškio kailį.
Nejudėk.
Gerai.
Nagi. Į viršų.
NAFTA ŽUDO! ŽUDYKIME NAFTĄ!
SIUNČIAMA…
Išvertė Akvilė Katilienė