Батьку.
Знаменний день.
Так.
Ти не їстимеш?
Я дивитимусь.
Ми дивимося за містером Бейліфом.
Краще б ти пила їх сирими.
РОЗРИВ
Зніміть.
Юстіс Хван.
Сьогодні завершується ваше стажування Вінтертайд.
Поздоровляю.
Ваше ліжко перенесуть з батьківського дому...
СТАЖУВАННЯ ВІНТЕРТАЙД ЮСТІС ХВАН
...в Центр співчуття імені Ґаннела Іґана у Шпіцбергені,
де ви будете працювати з глобальними реформами.
Я думала, що допрацюю цей квартал.
Співчуття чекає, стажерко Хван.
Удень ще можете виконувати свої обов'язки,
а як стемніє, по вас приїдуть.
Та спершу...
покладіть гру на стіл.
Підручник вимагає за це підвищення матеріальної жертви.
Я обрав слушним тотемом вашу гру в підкидання кілець.
Ще раз.
Дітей забрав Ашер.
Чудово.
Я цілувала твого всередька.
Не зрозумів.
Я знов ходила до нього в Lumon.
І перед тим, як піти,
ми десь хвилину цілувалися.
Що?
Прости.
Як?
Що за чорт? Тобто...
Це не...
Це не що?
Це нічого не означало?
Я не це хотіла сказати.
Ого.
Так.
Ти був розгублений.
Ти це знаєш.
Це повне паскудство з усіх поглядів.
Просто він...
Він мені нагадує колишнього тебе.
- Ясно. - Ділане.
Я на роботу заробляти гроші, щоб прогодувати наших дітей.
- Можеш за... - І я поважливо прошу тебе
не ходити туди за мною
й не зраджувати мене з моїм власним тілом.
- Не йди. - Знаєш що?
Оскільки я не зможу знати, чи ви з ним бачитесь чи ні...
Не знаю. Може, я піду й звільнюся.
Піду звільнюся й припиню його існування.
Як тобі таке?
Берт.
«Вони також можуть бути причетні
до кількох недавніх зникнень і смертей.
Ґудман, можливо, був
рядовим головорізом чи бандитом Lumon».
«Бандитом Lumon». Як боляче.
Ми таких слів не вживали.
У Lumon дуже специфічна мова.
То було до того. Я...
Тепер я знаю, що помилявся.
Я знаю, що ти не з ними.
Проїдешся зі мною?
Берте, пробач. Я...
Проїдься зі мною.
КОЛД-ГАРБОР 96 %
Алло.
- Уже дев'ята. - І?
А цифри не рухаються.
Цифри не рухаються.
Може, він спізнюється.
Сьогодні обіцяли остаточну квоту.
Хай негайно сюди прибуде.
Агов.
Марку.
- Знаєш, де ти? - Я в порядку.
Добре. Де ти?
У смердючій машині.
Дуже приємно.
А я? Я – це я чи копіювальна машина?
На жаль, ти – це ти.
Це помилка.
Вибач. Просвистів вітер
крізь діру в твоєму черепі, і я не почула.
Ти назвав мій план помилкою?
Ми їй усе розказали.
А вона нам – нічого.
Їй не можна довіряти.
Так.
Приїхали.
Схоже, вона ще не доїхала.
А якщо це пастка?
Може, й так, не знаю. А, може, й ні.
Але вона нам потрібна.
ДЗВІНОК ВІД МІЛЧІКА – LUMON
Не відповідай.
- Де Марк? - Прошу?
Його вже два дні тут не було. Він прийде?
Політика нерозголошення забороняє.
До того в нього з носа пішла кров.
З ним усе добре?
А що?
Він же голова відділу.
Голова – Ділан. За відсутності Марка.
Прямо як у вас з Кобел.
Замінили одне одного.
Досить, Геллі Р.
А хіба не Геллі І.?
Гелена Іґан – моя роботодавиця.
А ви моя підлегла, й така поведінка є порушенням субординації.
Так, це правда.
Не зачиняйте.
Я розповіла тобі про нас.
Що?
Я розказала чоловікові
про наш ранковий поцілунок.
Він за нас зрадів?
Ні.
А мав би, бо я роблю тебе щасливою.
Знаю.
А він не робить.
Я більше не можу з тобою бачитися.
Він пригрозив звільнитися.
І я не знаю, чи він і досі збирається.
Але, може, якщо я йому скажу, що все скінчено...
- Ні. Стривай. - Це все я винна.
- Дарма я сюди прийшла. - Чекай.
Ґретчен, моє життя почалося тоді, коли ти сюди прийшла.
Неправда.
У тебе таке цікаве життя.
Ні, я більше нічого не маю.
Я маю лише оце й довбані гумки для олівця.
Пробач, мені вже пора.
Ні, чекай.
Ґретчен Джі...
- Боже мій. - Я тебе люблю.
Розумію, я лише всередько, але я по вуха в тебе закоханий, чесно.
Ґретчен...
Я зробив її для тебе.
Мені є що тобі дати. Прошу тебе.
Мені так жаль.
Ґретчен.
Ґретчен!
Збережи.
Віддаси тій, кого зустрінеш тут.
Тут лише ОіДшники й козолюби.
Як ми знаємо.
Вона моя дружина.
Вона не твоя дружина...
Бо до коханої людини не ставляться так, як вона ставиться до тебе.
Як зовники ставляться до нас.
Ніби все для них.
І що з цим можна зробити?
Зрештою ми все одно тут застрягли, без життя й без сім'ї.
Ірвінґ був твоєю сім'єю.
- Та ну. - І він лишив тобі послання.
Чорний коридор.
Не знаю, чи він знав, куди він веде, але вважав це важливим,
а тебе переконали відвернутися від нього
заради зовниці, якої ти навіть не знаєш.
Ти ж розумієш, що ми тут через тебе?
Це не так.
І якщо ми з нашими зовниками різні,
як так вийшло, що ми не помітили твоєї відсутності?
Ірвінґ помітив.
А Марк – ні.
Вибач, мабуть, я й тут довбень.
Привіт, Марку.
Як ти?
Ой боже, так добре.
Моя дружина – полонянка в Lumon,
а мені в моєму ж підвалі зробили операцію на мозку.
А ви як?
Ми тепер союзники, тож давай без...
Ми тепер союзники, а не сусіди?
- Даруйте, я щось заплутався. - Зможете...
Відвезете нас у хатину народження?
До його всередька.
Поки що ні.
Це небезпечно, навіть під покровом темряви.
Дочекаємося ночі.
- Небезпечно. Ясно. - Добре.
То треба дочекатися сутінків?
Ми навіть не знаємо, чи закінчив він файл.
Припускаю, що ні.
Який файл?
«Колд-Гарбор».
Якщо ти його доробив...
тоді...
Що «тоді»?
Вона вже мертва.
Господи боже.
Краще б вона була жива.
- Ні! Нахрін усе. Ми їдемо. Прямо зараз. - Чекай.
- Марку... Добре... - Я ж допомогаю.
Марку.
Вона там, а ми тут, хтозна-де.
Так, ми її визволимо,
ми ж для того сюди й приїхали?
Подзвони містеру Мілчіку.
Скажи, що занедужав і сьогодні не прийдеш.
Дзвони, негайно.
Ой боже.
Якщо він щось унюхає, то анулює твою перепустку.
- Відваліть. Як вам таке? - Стій.
- Та я... - Марку.
- Ну нафік. Ні... - Стривай. Не йдіть.
- ...нізащо. - Стій, Марку.
- Послухай. - Нізащо.
- Ти хоч розумієш, яка вона ненормальна? - Так.
- Знаєш, що вона зробила? - Послухай, Марку.
- Вислухай мене. Вдихни. - Не можу.
- Ми не можемо. - Марку,
нема іншого виходу, крім зробити так, як вона каже.
Заради Джемми.
Вона знає, де вона, Марку.
КІМНАТА ВІДПОЧИНКУ
ТРИМАЙСЯ!
ТЕРПИ, БЕРДОМ БУДЕШ!
Ну, добре, Ірвінґу.
ВІД ОІД СПЕРШУ ВПРАВО ПО КОРИДОРУ
Нахрін цю контору.
Я нікому не заподіяв лиха.
Просто знай це.
Я відвозив людей у різні місця.
Я не питав, що з ними було після того.
Так буде й сьогодні?
ЗАЯВА ВСЕРЕДЬКА ПРО ЗВІЛЬНЕННЯ ІМ'Я: ДІЛАН
ПРИЧИНА ЗВІЛЬНЕННЯ ЛЮТЬ САМОТНІСТЬ СОРОМ
ВТОМА ЧУТТЯ ВИНИ НЕВДОВОЛЕННЯ
Упевнений, ви розумієте, що це велике розчарування і тхне невдячністю.
Готово.
Ще щось?
Ключ-карту.
Ідіть, будь ласка, до ліфта й чекайте.
Мені жаль, Ділане Джі.
Я мусила постаратися дужче.
Досить.
Вашої вини тут нема.
Отак ви «затягуєте поводок»?
Наш найцінніший очисник невідомо де
у такий знаменний для Lumon день.
Це все через вас.
Я діяв за протоколом, містере Драммонд,
але дякую вам за контраргументи.
Невиправдано складне слово для простої думки.
Вибачтесь за це слово.
- Сер... - Вибачтесь за слово.
Прошу вибачення.
Коротше.
Пробачте.
Ще раз.
Містере Драммонд...
Ще раз.
Поласуйте екскрементами.
Це означає «з'їжте лайна», містере Драммонд.
- Що ви мені сказали? - Я керую поверхом розриву,
а це означає дві речі.
По-перше, я заслуговую на повагу, навіть від начальства.
А по-друге, й очевидніше, моя юрисдикція поширюється лише на згаданий мною поверх.
Кажучи простими словами,
не моя вина в тому,
чим Марк Скаут займається поза роботою.
А ваша.
Містер Скаут. Де ви?
Я...
Я розпереживався через кровотечу з носа.
Тому ми поїхали в клініку в Сойл-Гілл,
і лікарі сказали, що хочуть зробити ще кілька аналізів.
Я пошлю по вас машину.
Ви наш пріоритетний працівник
і маєте бути під опікою Lumon.
Назвете мені точну адресу?
Я...
Містере Скаут.
Я не хворію.
Просто хотів узяти відгул.
Можна спитати чому?
Ні.
Звичайні життєві обставини.
Хіба не в цьому вся суть Lumon?
У балансі.
Робота – це ж лише робота?
Розумієте, про що я, містере Мілчік?
Містере Мілчік.
Даєте слово, що завтра прийдете на роботу?
Даю. Так, я буду. Обіцяю.
Добре. І дякую, що подзвонили.
КВИТОК В ОДИН КІНЕЦЬ РАЗОВИЙ
Прошу.
Дякую.
КВИТКИ
Ця колія тягнеться, скільки подужаєш.
Я не знатиму, де ти зійдеш.
І ти не зможеш повернутися до Кіра.
Ти це розумієш?
Ні.
А Lumon не прийде по тебе?
Ти питав, чому я пішов на розрив...
Мені подобалася думка, що я знов буду невинний.
Частина мене.
А тоді ця невинна частина мене закохалася в тебе.
Я хочу це пам'ятати.
Мабуть, краще нам не пам'ятати.
Мене раніше ніхто не любив.
По-справжньому.
Зате тепер люблять.
Як воно?
Не знаю. Я...
Невже ти не хочеш знати, яким було це почуття?
Це неможливо.
Берте...
Облиш.
Просто їдь.
У мене такого ще не було.
- Знаю. - За все життя.
Знаю.
А я хочу.
Хочу, щоб було.
Ірвінґу.
Я готовий.
Готовий.
Я готовий.
Готовий.
Не можна.
Я готовий.
Не можна.
Не можна!
Щасливої дороги...
друже.
Берте...
бувай.
ВИХІД ДО ПОЇЗДІВ
Уліво, вліво, вправо.
Управо, по коридору, вправо, вправо, вліво, по коридору, вліво.
Уліво, вправо, по коридору, вліво... Чорт.
Управо, по коридору,
повернути вліво, вправо, вліво, по коридору, вліво.
Чорт.
Управо, вліво, по коридору, вправо,
уліво, по коридору, вліво, вліво, вліво, вправо, вліво, вліво...
Ти мене обхитрувала.
Моя Геллі.
Що за чортівня?
Ми до п'ятої хатини.
Я не маю запису про відвідувачів.
Вона від Джейма.
Ніхто не повинен знати.
Міс Марша Вайт, дев'ятий поверх.
Відділ особливих.
Я шукаю золотий наперсток.
Привіт, Марку.
- Чекайте. Що? - Ти в порядку. Усе добре.
Ні, ні.
Якщо вийдеш за двері, то знов повернеться він.
- Що це? - Усе буде добре.
Можна... Пройдешся зі мною?
Пробач, ходімо зі мною.
Ти в безпеці. Так.
- Ти моя... - Вона хотіла поговорити.
Пам'ятаєш, що ти останнє мені сказав?
Вона жива.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова