Far.
En monumental dag.
Ja.
Ska du inte äta?
Jag ska iaktta.
Vi tar hand om mr Bailiff.
Jag önskar att du åt dem råa.
Avtäck.
Eustice Huang.
Idag är sista dagen på ditt Wintertide-lärlingsskap.
Gratulerar.
Din säng kommer flyttas från dina föräldrars hem
till Gunnel Eagan Empaticenter på Svalbard,
där du kommer arbeta med att förvalta globala reformer.
Jag trodde jag skulle bli kvar kvartalet ut.
Empati väntar, lärling Huang.
Du kan återgå till dina sysslor idag.
En skyttel hämtar dig i skymningen.
Men först...
...lägg spelet på bordet.
Handboken fastslår att du markerar upphöjningen med ett materiellt offer.
Jag har utsett ditt ringspel som ett värdigt totem.
En gång till.
Asher hämtade barnen.
Suveränt.
Jag kysste din innis.
Ursäkta?
Jag träffade din innis på Lumon igen. Och precis innan jag gick,
kysstes vi i ungefär en minut.
Va?
Jag är ledsen.
Hur?
Vad fan? Alltså...
Det var inte...
Det var inte vadå? Det betydde ingenting?
Det skulle jag inte säga.
Wow.
Ja.
Du har varit frånvarande.
Det vet du.
Det här är så många jävla olika dimensioner av fördjävligt.
Han bara... Han påminner mig om hur du brukade vara.
- Okej. - Dylan?
Jag ska jobba och tjäna pengar för att föda våra barn.
- Kan du... - Och jag ska respektfullt be dig
att inte följa mig dit och vara otrogen mot mig med min egen kropp.
- Gå inte. - Vet du vad?
Eftersom jag inte har nåt sätt att veta om det händer eller inte...
Jag vet inte. Jag kanske slutar.
Jag kanske går in och slutar och gör slut på hans existens. Vad tycks?
Burt.
"De kan även ha anknytning
till flertalet försvinnanden och dödsfall som inträffat nyligen.
Goodman kan ha deltagit
som en Lumon-pådrivare eller torped på låg nivå."
"Lumon-torped." Den sved.
Vi använde aldrig såna termer.
Med Lumon är det ett väldigt specifikt språk.
Det var innan jag...
Nu vet jag att jag hade fel.
Jag vet att du inte är med dem.
Följer du med på en biltur?
Burt, förlåt. Jag...
Följ med på en biltur.
Ja?
- Klockan är nio. - Och?
Siffrorna rör sig inte.
- Siffrorna rör sig inte. - Han kanske bara är sen.
Vi utlovades den slutliga kvoten idag.
Få honom på plats, genast.
Hallå?
Mark?
- Vet du var du är? - Jag mår bra.
Okej. Var är du?
Stinkig jävla bil.
Trevligt.
Och jag då? Är jag mig själv eller en kopiator?
Tragiskt nog är du du.
Det här är ett misstag.
Jag är ledsen. Vinden ven
över hålet i ditt huvud, jag hörde inte riktigt.
Kallade du just min plan för ett jävla misstag?
Vi berättade allt för henne. Hon sa inte ett skit.
- Vi kan inte lita på henne. - Sant.
Här är det.
Hon ser inte ut att vara här än.
Vad gör vi om det är en fälla?
Det kan det vara, jag vet inte. Kanske inte.
Men vi behöver henne fan.
SAMTAL FRÅN MILCHICK - LUMON
Svara inte.
- Var är Mark? - Ursäkta?
Det är andra dagen i rad han är borta. Är han på väg?
Sekretesspolicyn förbjuder.
Han blödde näsblod tidigare.
- Är han okej? - Hur så?
- Hur så?
- Han är avdelningschef. - Dylan är chef. I Marks frånvaro.
Ungefär som du och Cobel.
Ersätt en med den andra.
Det räcker, Helly R.
Menar du inte Helly E?
Helena Eagan är min arbetsgivare.
Du är min underordnade och ditt uppförande är likvärdigt insubordination.
Nähä?
Låt den vara öppen.
Jag berättade om oss.
Va?
Jag berättade för min make
om dig och mig imorse.
Var han glad för vår skull?
Nej.
Det borde han vara, för att jag... Jag gör dig lycklig.
Jag vet.
Det gör inte han.
Jag kan inte träffa dig mer.
Han hotade att sluta.
Och jag vet inte om han tänker göra det.
Men kanske om jag säger att det här är över...
- Nej. Vänta. - Allt är mitt fel.
- Jag borde aldrig ha kommit. - Vänta.
Gretchen, mitt liv började när du kom hit.
Det är inte sant. Du har så mycket som talar i din favör.
Nej, jag har inget annat.
Jag har det här och satans jävla suddgummin.
- Jag är ledsen, jag måste gå. - Nej, vänta.
Gretchen G...
- Herregud. - Jag älskar dig.
Och jag vet att jag bara är en innis, men jag älskar dig fullt ut.
Gretchen...
Den här är till dig. Jag kan ge dig ett liv. Snälla.
Jag är så ledsen.
Gretchen.
Gretchen!
Du borde behålla den.
Ge den till nån du träffar här nere.
Här finns bara O&D och getfolket.
Så vitt vi vet.
Hon är min fru.
Hon är inte din fru...
För ingen skulle behandla nån de älskar så som hon behandlar dig.
Som alla utisar behandlar oss. Som om allt tillhör dem.
Okej, men vad fan kan man göra åt det?
När det kommer till kritan är vi fast här, utan liv och utan familj.
Irving var din familj.
- Mannen. - Och han lämnade ett meddelande.
Den svarta korridoren.
Jag vet inte om han visste vart den går, men han ansåg den viktig
och de fick dig att vända honom ryggen för nån utiskvinna du inte ens känner.
Du vet väl att det är ditt fel att vi är här nere?
Nej, det är det inte.
Om vi är så annorlunda än våra utisar, varför märkte vi då inte att du var borta?
Irving märkte.
Mark gjorde det inte.
Förlåt, jag är väl ett as här nere också.
Hej, Mark.
Hur mår du?
Herregud, så bra.
Min fru hålls fången på Lumon
och jag blev just hjärnopererad i min källare. Hur har du haft det?
- Vi är allierade nu, inget behov av att... - Så vi är allierade, inte grannar?
- Förlåt, jag bara... Jag är nog förvirrad. - Tar du oss till förlossningsretreaten?
- För att prata med hans innis. - Inte än.
Till och med i skydd av mörkret är det riskabelt. Vi inväntar natten.
- Riskabelt, alltså. Okej. - Okej, ja.
Vill du att vi väntar till kvällen?
Vi vet inte ens om han gjort klart filen än.
- Jag utgår från att svaret är nej. - Vilken fil?
Cold Harbor.
Och om du avslutat den...
...nå...
"Nå" vadå?
- Då är hon redan död. - Jösses.
Det är fan bäst att hon lever.
- Nej! Fan ta det här. Vi sticker. Nu. - Vänta.
- Mark... Okej... - Jag försöker hjälpa.
Mark.
Hon är där och vi är här ute mitt i satans jävla ingenstans.
Vi ska få ut henne, det är väl därför vi är här?
Ring mr Milchick.
Säg att du är sjuk och inte kommer till jobbet idag.
Gör det nu.
Herregud.
Om han anar oråd låser han dig ute från byggnaden.
- Dra åt helvete. Eller? - Vänta.
- Jag menar... - Mark.
- Skit i det. - Vänta. Sluta. Stå kvar.
- Glöm det. - Vänta.
- Hör på. - Nej.
- Vet du hur galen hon är? - Ja, det vet jag.
- Vet du vad hon gjorde? - Mark, hör på.
- Lyssna på mig. Andas in. - Jag kan inte.
- Vi kan inte. - Mark.
Vi har inget annat val än att göra vad fan hon än säger. För Gemmas skull.
Hon vet var hon är, Mark.
FIKARUM
HÄNG KVAR!
Okej, Irving.
FRÅN O&D, TA FÖRSTA HÖGER, HELA VÄGEN LÄNGS KORRIDOREN
Fan ta det här stället.
Jag har aldrig skadat nån. Det vill jag att du ska veta.
Jag skjutsade folk till olika platser.
Jag frågade inte vad som hände med dem när de kom fram.
Är det dagens uppgift?
INNISBEGÄRAN OM UPPSÄGNING ANSTÄLLDES NAMN - DYLAN
SKÄL FÖR BEGÄRAN ILSKA – ENSAMHET – SKAM
UTMATTNING – SKULD – IRRITATION
Du vet säkert att det här är en besvikelse och att det osar otacksamhet.
Klar.
Nåt mer?
Nyckelkort.
Infinn dig vid hissen och vänta.
Jag beklagar, Dylan G.
Jag borde ha underlättat för dig.
Det räcker.
Det är inte ditt fel.
Är det här att "strama åt tyglarna"?
Vår allra viktigaste raffinerare är spårlöst försvunnen,
på det som skulle bli Lumons största dag.
Det här är ditt fel.
Jag har följt protokollet, mr Drummond,
men tack för din redogörelse.
Ett onödigt komplicerat ord för en simpel idé.
Be om ursäkt för ordvalet.
- Sir... - Be om ursäkt för ordvalet.
Jag ber om ursäkt.
Kortare.
Förlåt.
En gång till.
Mr Drummond...
En gång till.
Intag fekalier.
Det betyder "ät skit", mr Drummond.
- Vad sa du till mig? - Jag leder splittringsvåningen,
vilket innebär två saker.
Ett – jag förtjänar en viss respekt, även från mina överordnade.
Två – ännu mer självklart, sagda våning utgör hela mitt rättskipningsområde.
Sagt med enstaviga ord,
det är inte mitt fel vad Mark Scout gör när han inte är på jobbet.
Det är ditt.
Mr Scout. Var är du?
Tja, jag är...
Anfallen av näsblod oroade mig.
Så vi körde till en klinik i Soil Hill
och, du vet, de vill ta lite fler prover.
Låt mig skicka en bil.
Du är en prioriterad medarbetare och bör stå under Lumons vård.
Kan jag få din exakta belägenhet?
Jag...
Mr Scout?
Jag är inte sjuk.
Jag behövde bara en dags ledighet.
Får jag fråga varför?
Nej. Jag har lite livsgrejer.
Är det inte det Lumon handlar om?
Balans?
Jag menar, jobb är väl bara jobb?
Förstår du mig, mr Milchick?
Mr Milchick?
Lovar du att du kommer till jobbet imorgon?
Det gör jag. Ja. Jag kommer till jobbet imorgon. Jag lovar.
Bra. Tack för att du ringde.
EJ ÖVERFÖRBAR ENKELRESA SINGEL
- Varsågod, sir. - Tack.
BILJETTER
Den här linjen går så långt man kan komma.
Jag får inte veta var du kliver av.
Och du får inte återvända till Kier.
Förstår du?
Nej.
Kommer inte Lumon straffa dig?
Du frågade varför jag splittrade mig...
Jag gillade tanken på att vara oskyldig igen. En del av mig.
Men sen förälskade sig min oskyldiga del i dig.
Jag vill minnas det.
Det är nog bättre att glömma.
Jag har aldrig blivit älskad förr.
Inte på riktigt.
Nu har du det.
Hur känns det?
Jag vet inte. Jag...
- Vill du inte veta hur det kändes? - Det är omöjligt.
- Burt... - Det är okej.
Bara gå.
Jag är... Jag har aldrig haft det här.
- Jag vet. - Inte i hela mitt liv.
Jag vet.
Jag vill.
Jag vill ha det.
Irving.
Jag är redo.
Vi kan inte.
Jag är redo.
Vi kan inte.
Vi kan inte!
Bon voyage...
...kompis.
Burt...
...hejdå.
TÅG SPÅR 1-2 SPÅR 3-4 SPÅR 5-6
Vänster, vänster, höger.
Höger, följ korridoren, höger, höger, vänster, följ korridoren, vänster.
Vänster, höger, ner, vänster... Helvete.
Höger, följ hela korridoren,
sväng vänster, höger, vänster, följ korridoren, vänster.
Helvete.
Höger, vänster, höger, följ korridoren, höger,
vänster, följ korridoren, vänster, vänster, vänster, höger, vänster, vänster...
Du lurade mig.
Min Helly.
Vad i helvete?
Vi ska till stuga fem.
Jag har ingen inbokad.
Hon hör till Jame.
Ingen får veta.
Miss Marsha White, nionde våningen.
Avdelningen för specialiteter.
Jag behöver en fingerborg i guld.
Hej, Mark.
- Vänta. Vad? - Du är okej. Du mår bra.
Nej, nej.
Går du ut genom dörren, kommer han bara komma in igen.
- Vad är det här? - Det kommer ordna sig.
Kan jag... Promenerar du med mig?
Förlåt, bara följ med mig.
Du är okej. Ja.
- Är du min... - Hon vill bara prata.
Minns du det sista du sa till mig?
Hon lever.
Undertexter: Victoria Heaps