‫אבא.
‫יום משמעותי.
‫כן.
‫לא תאכל?
‫אני אצפה.
‫אנחנו מטפלים במר בייליף.
‫הלוואי שהיית אוכלת אותן רכות.
‫תחשפי.
‫יוסטיס הואנג.
‫היום מסתיימת התמחות החורף שלך.
‫ברכותיי.
‫מיטתך תועבר מבית הורייך...
‫- ג׳יים איגן - התמחות חורף ‫יוסטיס הואנג -
‫למרכז האמפתיה של גונל איגן ‫בסבאלברד,
‫שבו תעבדי כדי לקדם רפורמות גלובליות.
‫חשבתי שאסיים את הרבעון.
‫האמפתיה ממתינה, החברה הואנג.
‫את יכולה לשוב לבצע את מטלותייך להיום.
‫שאטל יאסוף אותך עם רדת החשכה.
‫אבל לפני כן...
‫הניחי את המשחק על השולחן.
‫המדריך דורש שתצייני את התקדמותך ‫בהקרבה חומרית.
‫בחרתי במשחק זריקת הטבעות שלך כטוטם הולם.
‫- לומון -
‫שוב.
‫אשר אסף את הילדים.
‫יוצא מן הכלל.
‫נישקתי את הפנימי שלך.
‫סליחה?
‫פגשתי שוב את הפנימי שלך בלומון.
‫וממש לפני שעזבתי,
‫התנשקנו בערך דקה.
‫מה?
‫אני מצטערת.
‫איך?
‫מה נסגר? כאילו...
‫זה... זה היה...
‫זה היה מה?
‫זה היה... חסר משמעות?
‫זה לא מה שהתכוונתי לומר.
‫וואו.
‫כן.
‫אתה במצב של חוסר יציבות.
‫אתה יודע את זה.
‫זה דפוק ברמות.
‫הוא פשוט...
‫הוא הזכיר לי איך היית פעם.
‫- טוב. ‫- דילן?
‫אני אלך לעבודה וארוויח משכורת ‫כדי להאכיל את הילדים שלנו.
‫- אתה מוכן פשוט... ‫- ואני אבקש בצורה מכובדת
‫שלא תעקבי אחריי לעבודה
‫ותשתמשי בגוף שלי כדי לבגוד בי.
‫- אל תלך. ‫- יודעת מה?
‫מכיוון שאין לי שום דרך לדעת ‫אם זה קורה או לא...
‫אני לא יודע. אולי פשוט אלך ואתפטר.
‫אולי אני פשוט איכנס לשם ואתפטר ‫ואשים קץ לקיום שלו.
‫מה דעתך?
‫ברט.
‫״ייתכן שהם גם קשורים
‫למספר היעלמויות או מיתות שקרו לאחרונה.
‫ייתכן שגודמן... היה מעורב
‫כבריון זוטר בלומון.״
‫״בריון בלומון.״ זה מכאיב.
‫מעולם לא השתמשנו במילים כאלה.
‫בלומון יש שפה... ‫מסוימת מאוד.
‫זה היה לפני. אני...
‫עכשיו אני יודע שטעיתי.
‫אני יודע שאתה לא עובד איתם.
‫תרצה להצטרף אליי לנסיעה?
‫ברט, אני... מצטער. אני...
‫תצטרף אליי לנסיעה.
‫- קולד הארבור 96 אחוזים -
‫כן?
‫- השעה 9:00. ‫- ו...?
‫המספרים לא משתנים.
‫אולי הוא פשוט מאחר.
‫המכסה הסופית הובטחה להיום.
‫תביא אותו לפה מייד.
‫שלום?
‫מארק?
‫- אתה יודע איפה אתה? ‫- אני בסדר.
‫טוב. איפה אתה?
‫במכונית מסריחה.
‫נחמד.
‫ומה איתי? אני אני או מכונת צילום?
‫למרבה הצער, את את.
‫זו טעות.
‫מצטערת. הרוח שרקה
‫מעל החור בחלק האחורי של הראש שלך ‫ולא ממש הבנתי.
‫קראת לתוכנית שלי טעות?
‫סיפרנו לה הכול.
‫היא לא סיפרה לנו כלום.
‫אנחנו לא יכולים לסמוך עליה.
‫כן.
‫הגענו.
‫נראה שהיא עדיין לא הגיעה.
‫מה אם זו מלכודת?
‫אולי, אני לא יודעת. ואולי לא.
‫אבל אנחנו ממש זקוקים לה.
‫- שיחה נכנסת ‫מילצ׳יק - לומון -
‫אל תענה.
‫- איפה מארק? ‫- סליחה?
‫זה היום השני ברצף שהוא לא פה. ‫הוא יגיע היום?
‫המדיניות לא מתירה לחשוף זאת.
‫הוא דימם מהאף.
‫הוא בסדר?
‫למה?
‫הוא ראש מחלקה.
‫דילן ראש מחלקה כשמארק איננו.
‫כמוך וכמו קובל.
‫מחליפים מישהו במישהו אחר.
‫מספיק, הלי ר׳.
‫לא התכוונת לומר הלי א׳?
‫הלנה איגן היא המעסיקה שלי.
‫את כפופה לי, ‫וההתנהגות שלך נחשבת להפרת סמכות.
‫כן, מה אתה אומר.
‫תשאירי את הדלת פתוחה.
‫סיפרתי לך עלינו.
‫מה?
‫סיפרתי לבעלי
‫עליך ועליי הבוקר.
‫הוא שמח בשבילנו?
‫לא.
‫הוא צריך לשמוח כי אני מסב לך אושר.
‫אני יודעת.
‫והוא לא.
‫אני לא יכולה לפגוש אותך יותר.
‫הוא איים שהוא יתפטר.
‫ואני לא יודעת אם הוא עדיין מתכוון להתפטר.
‫אבל אולי אם אספר לו שנפסיק להיפגש...
‫- לא. חכי. ‫- הכול קרה באשמתי.
‫- לא הייתי צריכה לבוא לכאן. ‫- חכי.
‫גרטשן, התחלתי לחיות כשבאת לכאן.
‫לא נכון.
‫החיים שלך ממש טובים.
‫לא, אין לי שום דבר אחר.
‫יש לי... את מה שקורה בינינו ו... מחקים.
‫אני מצטערת, אני חייבת ללכת.
‫לא, חכי, חכי.
‫גרטשן ג׳...
‫- אלוהים. ‫- אני אוהב אותך.
‫ואני יודע שאני רק פנימי, ‫אבל אני אוהב אותך בכל ליבי, באמת.
‫גרטשן...
‫הכנתי את זה בשבילך.
‫אני יכול להציע לך חיים חדשים. בבקשה.
‫אני ממש מצטערת.
‫גרטשן.
‫גרטשן!
‫תשמור אותה.
‫תן אותה למישהי שתפגוש כאן.
‫יש פה רק את א״ע ואת אנשי העיזים.
‫למיטב ידיעתנו.
‫היא אשתי.
‫היא לא אשתך...
‫כי אף אחד לא יתייחס למישהו שהוא אוהב ‫כמו שהיא מתייחסת אליך.
‫כמו שכל החיצוניים מתייחסים אלינו.
‫כאילו הכול נעשה בשבילם.
‫בסדר, טוב, מה אפשר לעשות?
‫בסוף אנחנו עדיין תקועים כאן למטה, ‫בלי חיים ובלי משפחה.
‫אירווינג היה המשפחה שלך.
‫- אחותי. ‫- והוא השאיר לך מסר.
‫המסדרון השחור.
‫אני לא יודעת אם הוא ידע לאן הוא מוביל, ‫אבל הוא חשב שהוא חשוב
‫והם שכנעו אותך להפנות לו עורף
‫בשביל חיצונית שאתה בכלל לא מכיר.
‫את יודעת שאנחנו פה למטה באשמתך, נכון?
‫לא נכון.
‫ואם אנחנו שונים כל כך מהחיצוניים שלנו,
‫איך לא הבחנו כשלא היית כאן?
‫אירווינג הבחין.
‫מארק לא הבחין.
‫מצטער, אני כנראה שמוק גם כאן למטה.
‫שלום, מארק.
‫מה שלומך?
‫וואו, מעולה.
‫אשתי אסירה בלומון
‫ואני עברתי ניתוח מוח במרתף שלי.
‫מה שלומך?
‫אנחנו בעלי ברית עכשיו, אין צורך ל...
‫אנחנו בעלי ברית עכשיו, ‫אנחנו כבר לא שכנים?
‫- מצטער, אני כנראה... מבולבל. ‫- את יכולה...
‫את יכולה לקחת אותו לבקתת היולדות, נכון?
‫כדי שנדבר עם הפנימי שלו.
‫עדיין לא.
‫גם בחושך, עדיין מסוכן להגיע לשם.
‫נחכה ללילה.
‫- מסוכן. בסדר. ‫- בסדר, כן.
‫את רוצה שנחכה לערב?
‫אנחנו אפילו לא יודעים ‫אם הוא כבר השלים את המסמך.
‫אני מניחה שלא.
‫איזה מסמך?
‫קולד הארבור.
‫ואם השלמת אותו...
‫טוב...
‫״טוב״ מה?
‫היא כבר מתה.
‫אלוהים אדירים.
‫כדאי מאוד שהיא תהיה בחיים.
‫- לא! לעזאזל איתך. אנחנו עוזבים. מייד. ‫- רק רגע. חכה,
‫- מארק... טוב... ‫- אני מנסה לעזור לך.
‫מארק.
‫היא שם ואנחנו כאן באמצע שום מקום.
‫אני יודעת, ואנחנו נוציא אותה,
‫אבל תקשיב, זה מה שאנחנו עושים פה, נכון?
‫תתקשר למר מילצ׳יק.
‫תגיד לו שאתה מרגיש לא טוב ושלא תגיע היום.
‫תתקשר עכשיו.
‫אוי, אלוהים.
‫אם הוא יחשוד במשהו, ‫הוא יחסום את הגישה שלך.
‫- מה דעתך ללכת לעזאזל? מה דעתך? ‫- חכה.
‫- כלומר... ‫- מארק.
‫- לא, לעזאזל. אין... ‫- חכה. עצור. אל תלכי.
‫- אין מצב. ‫- מארק, חכה.
‫- תקשיב לי. ‫- בשום אופן לא.
‫- יש לך מושג כמה היא משוגעת? ‫- כן, יש לי מושג.
‫- את יודעת מה היא עשתה? ‫- מארק, תקשיב לי.
‫- תקשיב לי. תנשום. ‫- לא, אני לא יכול.
‫- אנחנו לא יכולים לעשות את זה. ‫- מארק,
‫אין באמת אפשרות אחרת ‫חוץ מלעשות בדיוק מה שהיא אומרת עכשיו.
‫בשביל ג׳מה.
‫היא יודעת איפה היא נמצאת, מארק.
‫- חדר מנוחה -
‫- תחזיק מעמד! -
‫- תחייך ותתמודד! -
‫בסדר, אירווינג.
‫- מא״ע, פנה ימינה, לך עד סוף המסדרון -
‫לעזאזל עם המקום הזה.
‫מעולם לא פגעתי באף אחד.
‫אני רוצה שתדע את זה.
‫הסעתי אנשים למקומות.
‫לא שאלתי מה קרה להם אחרי שהם הגיעו.
‫זה מה שקורה היום?
‫- בקשת התפטרות פנימי ‫שם העובד: דילן -
‫- סיבות: כעס, בדידות, בושה -
‫- עייפות, אשמה, שיעמום -
‫אני בטוח שאתה יודע שזה מאכזב מאוד ‫ומריח כמו כפיות טובה.
‫סיימתי.
‫משהו נוסף?
‫כרטיס גישה.
‫אנא גש למעלית וחכה שם.
‫אני מצטערת, דילן ג׳.
‫הייתי צריכה להקל עליך יותר.
‫מספיק.
‫את לא אשמה.
‫ככה אתה ״מקשיח את הפיקוח״?
‫המזקק החשוב ביותר שלנו נעלם
‫ביום שהיה אמור להיות ‫היום הטוב ביותר של לומון.
‫זו אשמתך.
‫פעלתי לפי הפרוטוקול, מר דרמונד,
‫אבל אני מודה לך על התרסתך.
‫מילה מסובכת מדי כדי לבטא דבר פשוט.
‫תתנצל על השימוש במילה.
‫- אדוני... ‫- תתנצל על השימוש במילה.
‫אני מתנצל.
‫בקצרה.
‫סליחה.
‫שוב.
‫מר דרמונד...
‫שוב.
‫זלול צואה.
‫זה אומר ״תאכל חרא״, מר דרמונד.
‫- מה אמרת לי? ‫- אני מנהל קומת המנותקים,
‫ויש לכך שתי משמעויות.
‫הראשונה, אני ראוי לכבוד, גם מהממונים עליי.
‫השנייה, והברורה יותר, ‫תחום השיפוט שלי מוגבל לקומת המנותקים.
‫אם להשתמש במילים פשוטות,
‫אני לא אשם
‫במה שמארק סקאוט עושה כשהוא לא בעבודה.
‫אתה אשם.
‫מר סקאוט. איפה אתה?
‫טוב, אני...
‫הייתי מודאג מהדימומים באף.
‫ונסענו למרפאה בסויל היל
‫והם רוצים לבצע כמה בדיקות נוספות.
‫אני אדאג לשלוח רכב.
‫אתה עובד חשוב
‫ולכן לומון צריכה לטפל בך.
‫תוכל לתת לי את המיקום המדויק שלך?
‫אני...
‫מר סקאוט?
‫אני לא חולה.
‫פשוט הייתי זקוק ליום חופש, בסדר?
‫אפשר לשאול למה?
‫לא.
‫יש לי פשוט דברים שקשורים לחיים.
‫זה לא מה שלומון מתמקדת בו?
‫איזון?
‫עבודה היא רק עבודה, נכון?
‫אתה מבין למה אני מתכוון, מר מילצ׳יק?
‫מר מילצ׳יק?
‫תוכל להבטיח לי שתגיע לעבודה מחר?
‫כן. כן, אני... אגיע. אני מבטיח.
‫יופי. ותודה שהתקשרת.
‫- כרטיס חד־כיווני שאינו ניתן להעברה -
‫בבקשה, אדוני.
‫תודה.
‫- כרטיסים -
‫הרכבת הזו מגיעה עד קצה המסלול.
‫אני לא יכול לדעת איפה תרד.
‫ואתה לעולם לא יכול לחזור לקיר.
‫אתה מבין?
‫לא.
‫לומון לא תרדוף אותך?
‫שאלת אותי למה עברתי ניתוק...
‫אהבתי את הרעיון שאני יכול להיות תמים שוב.
‫חלק ממני.
‫אבל אז החלק התמים שלי התאהב בך.
‫אני רוצה לזכור את זה.
‫כנראה עדיף שלא נזכור.
‫מעולם לא הייתי מאוהב.
‫לא באמת.
‫טוב, עכשיו היית.
‫איך ההרגשה?
‫אני לא יודע. אני...
‫אתה לא רוצה לדעת איך הייתה ההרגשה?
‫בלתי אפשרי.
‫ברט...
‫זה בסדר.
‫פשוט לך.
‫אני... מעולם לא הרגשתי ככה.
‫- אני יודע. ‫- כל החיים שלי.
‫אני יודע.
‫אני רוצה.
‫אני רוצה להרגיש ככה.
‫אירווינג.
‫אני מוכן.
‫אנחנו לא יכולים.
‫אני מוכן.
‫אנחנו לא יכולים.
‫אנחנו לא יכולים!
‫דרך צלחה...
‫ידידי.
‫ברט...
‫ביי.
‫- רכבות ‫רציפים 1־2 - רציפים 3־4 - רציפים 5־6 -
‫- לומון -
‫שמאלה, שמאלה, ימינה.
‫ימינה, ישר במסדרון, ימינה, ימינה, שמאלה, ‫ישר במסדרון, שמאלה.
‫שמאלה, ימינה, ישר, שמאלה... לעזאזל.
‫ימינה, ישר במסדרון עד הסוף,
‫לפנות שמאלה, ימינה, שמאלה, ‫ישר במסדרון, שמאלה.
‫לעזאזל.
‫ימינה, שמאלה, ישר במסדרון, ימינה.
‫שמאלה, ישר במסדרון, שמאלה, שמאלה, ‫שמאלה, ימינה, שמאלה, שמאלה...
‫רימית אותי.
‫הלי שלי.
‫מה נסגר?
‫אנחנו הולכים ליחידה חמש.
‫אין לי שום פגישה מתואמת.
‫היא של ג׳יים.
‫אף אחד לא צריך לדעת.
‫גברת מרשה ווייט, קומה תשיעית.
‫מחלקת המומחיות.
‫אני מחפשת אצבעון זהב.
‫היי, מארק.
‫- רגע. מה? ‫- אתה בסדר. בסדר גמור.
‫לא, לא, לא, לא, לא.
‫אם תצא מהדלת, הוא פשוט יחזור פנימה שוב.
‫- מה קורה פה? ‫- יהיה בסדר.
‫אני יכולה... אתה רוצה ללכת איתי?
‫סליחה, פשוט בוא איתי.
‫אתה בסדר. כן.
‫- את... ‫- היא רק רצתה לדבר.
‫אתה זוכר את הדבר האחרון שאמרת לי?
‫היא בחיים.
‫תרגום: גלעד וייס