Sådan.
Tak.
GIV BLOD
Hvad er det, du har der?
Undskyld. Hvad har du der?
Religiøs omvendelse som tema i Tolstojs Ivan Iljitjs død.
Hold da op. Du må ikke afsløre noget.
Hvad med dig?
- Læser du? - Mig? Det er...
Det er en lækkerbisken. "Intet nyt fra Vestjointen:
Soldaters brug af euforiserende stoffer under 1. Verdenskrig."
- Nej, hold nu op. - Den er god nok.
- Det er et geni. Lad alle de andre dumpe. - Jeg er helt enig.
Hvem er du?
Gemma.
Godt.
Mark.
- Hyggeligt at møde dig, Mark. - I lige måde.
Gemma, hvor var du?
Han skal nok komme sig.
Der kan være nogle huller. Forhåbentlig ikke noget permanent.
Er du læge? Skal vi ringe efter en ambulance?
Gider du svare mig?
- Skal vi ringe efter en ambulance? - Nej. Han kommer til at sove lidt.
- Okay. Hvor længe? - Det er svært at sige.
Vi skal bruge noget udstyr fra kælderen. Er du klodset?
Hvorfor har du udstyr nede i Marks kælder?
Din bror reintegrerer.
Nej, han gør ej.
Jeg ved godt, det var chokerende.
Du er tydeligvis klogere end mig, så bær over med, at jeg siger det ligeud,
men hvis du så meget som overvejer at lave flere numre med min bror,
så kaster jeg dig fandeme ud fra en bro.
- Devon... - Vi gør det ikke igen.
- Vi taler om det senere. - Nej!
Nej. Det er kraftedeme afgjort. Bare accepter det.
Punktum.
Det er det, han vil.
- Han vil vide, om Gemma er i live. - Det er hun.
- Du skal ikke lave numre med mig. - Hun er i live.
36,4°C
Har du spist i dag?
Ja.
Har du fået læst?
Halvtreds sider.
Legemsøvelser?
Ja.
STYRKE
Hvis du blev fanget i et mudderskred,
ville du så være mest bange for at blive kvalt eller at drukne?
Drukne.
STYRKE
Hvor mange rum i dag?
Seks.
Pis.
Klar?
Der har vi hende jo.
Må jeg ikke godt holde pause? Bare ganske kort.
Der er jo gået seks uger.
Jeg har lige været her.
Jeg ved det godt. Ingen bryder sig om tandlægen.
Jeg skulle være blevet revisor, som min mor håbede på.
Værsgo at tage plads.
Glimrende.
Lad os så se, hvordan det går.
Gab op, tak.
- Hvor længe var jeg derinde? - To timer.
Okay.
Jeg har brug for dig, min frue.
Kom nu tilbage.
- Hej. Prosit. - Hej.
- Undskyld. - Hej.
- Det var hyggeligt i går aftes. - Ja.
Jeg har en forelæsning kl. 15 om Hadjí Murád,
- og mine noter er et rod. - Helt i orden.
Jeg har noget med til dig.
Det er en myrefarm.
Du sagde, du godt kunne lide myrer, så...
Jeg sagde, at jeg godt kan lide myrra.
Myrra.
- Jeg hader myrer. - Pis.
- Men jeg er vild med farme. - Godt.
Jeg er sygt sent på den.
- Jeg er her slet ikke. - Er du her ikke? Okay.
Hvad laver du?
Ja.
- Seriøst? - Ja, altså, den var på tilbud.
Og hvem skal samle den, mr. handyman? Dig?
Jeg er ret fiks på fingrene.
Nej, du er ej.
- Hvad? Hvor vover du? - Frisk med fingrene.
Frisk?
Måske er jeg ret frisk med fingrene.
- Ja? - Det kan jeg godt lide.
Ja, men...
- Jeg håbede, det blev nævnt. - Hvad skete der?
Så slemt var det virkelig ikke.
For dig. Fordi du kan klatre på vægge som et firben.
Det var 800 meter med bar klippevæg.
- Kampesten. - Det lyder sjovt.
Der var nogle kampesten.
Kampesten? Hold nu op, skat. Det var som dødszonen på Everest.
Som Chomolungma.
- Nogen frosne lig? - Nej, jeg kiggede efter.
Men jeg har dokumenteret det. Se her.
- Hold da op. Hvad tænker du på? - Ja, hvad tænker du på, Ricken?
Jeg besteg min første kløft i mellemskolen, så jeg...
Hvad?
- Det lyder smertefuldt. - Den forstod vi godt.
- Jeg beklager på hans vegne. - Friluftslivet løber i mine årer.
- Lækkert. - Det står jeg ved.
Hvordan kom I ned igen?
- Jeg rutsjede på røven. - Er der billeder af det?
- Nej, det var en fotofri zone. - En fotofri dødszone.
Lige præcis. Tak.
En dag skal vi to på vandretur sammen. Det bliver et skønt eventyr.
Jeg synes, vi er meget sammen.
- Ikke nok, Mark. - Mener du det?
- Drikker du ikke? - Hvad skulle vi lave?
Vidste du, at urin kan renses...
Det er fandeme løgn.
- Hvorfor skulle jeg dog gøre det? - For at opleve naturens vidunder.
Men hvorfor vil du det så gerne?
- Okay. - For at lære dig bedre at kende.
Hvorfor kræver det, at jeg tager med dig...
Skat, ved du, hvor jeg har lagt nøglerne?
- Er du okay? Skat. - Nej.
- Miss Casey. - Jeg skal observere Helly R.
Det har jeg ikke hørt.
Miss Cobels ordre. Jeg skal se, om hun udviser tegn på tristhed,
og mundtligt anspore hende til at afstå fra yderligere selvmordsforsøg.
Holder adskillelsesbarriererne?
Ja, teknologien fungerer.
Du holder af hende.
Hun er nem at holde af.
Hun er naturligvis også glad for mig.
Forsøgte hun ikke at brække dine fingre?
Hej.
- Hej. Lige et øjeblik. - Tak.
Du...
Det er det næste skridt for mange mennesker.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Undskyld.
NY PATIENT-BLANKET FORNAVN: GEMMA
Er du klar?
Det er nu.
- Klar og parat. - Tredje gang er lykkens gang.
- Det siger man jo. - Jeg skriver et takkebrev til dig.
Du hader at skrive takkebreve.
Hold da op. Jeg er lidt nervøs.
Skat?
- Jeg er lidt nervøs. - Nå ja.
Det er det sidste skridt,
og der er et barn derude, der bare venter på os.
Vi skal bare have fat i hende, ikke?
- Hvad, hvis det ikke virker? - Vend dig om, og buk dig frem.
Beklager. Er du okay?
Hvordan har du det?
Jeg har ondt i munden.
Hvilket rum gav dig ondt i munden?
Det første.
Wellington.
Hvor mange rum besøgte du i dag?
Seks.
Billings-rummet, Lucknow-rummet,
St. Pierre, Cairns, Zurich og...
Wellington-rummet.
Wellington. Glimrende.
Og hvad skete der i rummene? Kan du slet ikke huske noget?
Intet.
Hvordan havde du det ude på gangen?
Forlod du nogen af rummene med en følelse af fortvivlelse?
Inderlighed? Munterhed?
Der er kun ét rum, jeg ikke har været i, og i dag stod der et navn på det.
Cold Harbor.
Hvad sker der, når jeg har været i alle rummene?
Så skal du se verden igen, og verden skal se dig.
Så jeg kommer til at se Mark?
Mark får gavn af den verden, du skaber.
Kier fjerner al hans smerte, ligesom Kier har fjernet din.
Kan du ikke bare tale som et almindeligt menneske?
Godnat, Gemma. Sov godt.
Gemma, kaffen er klar!
Er han okay?
Han er stabil. Det var en isoleret hændelse.
Nu er han på rejse.
- Hvornår vågner han? - Når han er klar til det.
Super.
- Tror du virkelig, det virker? - Der er intet andet valg.
Der er et inderhus.
Hvabehar?
Teknisk set er det en hytte, hvor de adskilte bliver til deres indere,
og der var en kvinde...
Damona Fødselscenter.
Hvis vi tager ud til hytten, kan vi tale med hans inder og...
Det er to vidt forskellige ting. Det er sådan her, vi får Gemma ud.
Det ser mere ud, som om vi slår min bror ihjel.
Man kan godt mærke, I er søskende.
- Jeg kunne ringe til hende. - Hvem?
- Harmony Cobel. - Hvordan det?
Hun er leder af den adskilte etage.
Ikke længere. Måske ved hun, hvordan man kommer ind i hytten
og måske endda også hen til Gemma.
Hun er vokset op i Lumon. Hun er deres soldat.
- Ja, det er en risiko. - En risiko?
- Ja. - Hun udleverer dig til dem. Os begge to.
Alt det, jeg har kæmpet for, forsvinder.
Vi genoptager behandlingen, når han vågner.
Jeg har myndighed over hans hjerne. Det har du ikke. Jeg ringer til hende.
- Så kan jeg ikke tage del i det her. - Hvad?
- Hvis du træffer det valg... - Helt seriøst. Hvad laver du?
- Held og lykke. - Du kan ikke efterlade ham sådan.
Nej. Jeg kan ikke gøre det uden dig.
Mener du det?
Går du nu?
- Det er ikke mit valg. Det er dit. - Nej, du skal blive her. Jeg kan ikke...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op. Hvad, hvis han vågner?
Ring ikke til den kvinde.
Hold da op.
Hej.
Chi...
- Mark? - Chikha...
- Hvad er det, du prøver at sige? - Chikhai...
Chik...
Chikhai bardo?
Det ligner to mænd, der slås.
Nej, det er én mand, der slås med sig selv og besejrer sin egen psyke. Egoets død.
Hvordan ved du, det kun er én mand?
Håret er ens.
Kom det med posten?
Ja, det er sådan noget, hvor man skal tegne en and eller en kanin eller noget.
Jeg blev nok skrevet på en liste på klinikken.
Hvorfor spilder du tid på det?
Hvorfor opfører du dig som en nar?
Det gør jeg da ikke. Det virker bare lidt...
- ...underligt. - Jeg kan godt lide det.
Eller det kunne jeg, indtil du ødelagde det.
Nu overreagerer du vist lidt, Gemma.
- Lad være. - Med hvad?
- At fortælle mig, hvordan jeg har det. - Det har jeg ingen anelse om.
Jeg har det ad helvede til.
Så lad os holde op.
Det er okay. Det er helt normalt.
Lad os få serveret maden for dig. Bon appétit.
Ellers andet? Kaffe? Te?
En ekstra pude...
Han er gået i stå på 96%.
Næseblodet var et tilbageskridt.
Når han er færdig, må du sige farvel til hende.
Det er jeg klar over.
For Kier.
Hvorfor har du den tåbelige sweater på?
Kære mr. Tisdale.
Jeg kan ikke takke Dem nok
for den betænksomme julegave,
De sendte min mand og mig i år.
Vi har aldrig før haft...
...en elektrisk fugepistol.
Og vi glæder os...
...til de mange glade
minder...
...den vil
give os.
Kom nu, min skat. Det er det sidste.
Intet
er
mere julet end...
...fugning.
Det er faktisk en fugekniv,
men det er fint nok.
Hvor længe skal jeg blive ved med det her?
Jeg har jo sagt, at du er færdig.
Men julen har det med at vende tilbage år efter år.
Det er altid jul.
Kom så.
Jeg elsker dig.
Jeg sagde: "Jeg elsker dig."
Jeg elsker også dig.
Hej, Gemma.
Dr. Mauer.
Hvordan har du det?
Jeg har ondt i hånden.
Og hvilket rum fik din hånd til at gøre ondt?
Allentown.
Jeg vil hjem.
Din mand blev gift igen sidste år...
...og han har en datter nu.
Jeg tror ikke på dig.
Du har været væk længe, Gemma.
Han er kommet videre.
Måske er du også kommet videre.
I et af rummene. Hvad tror du?
Føler du dig mere draget mod ét rum end de andre?
Måske har du følt noget bag de døre, du aldrig følte med Mark.
Måske har jeg set det.
Ivan Iljitjs død.
Lad mig gætte. Han dør til sidst.
Gemma!
Gemma! Stop!
Gemma!
- Hej. - Er du sikker på, at du ikke vil med?
- Det er gæt og grimasser. - Det er kun 20 minutter af det.
Ja, men altså...
- Jeg kan også blive hjemme? - Nej, du må hellere tage derhen.
Jeg skal alligevel aflevere det her i aften, så...
Okay. Fik du det der om Denali, jeg sendte til dig?
Det... Nej.
Jeg skal nok få set på det.
Godt. Jeg er hjemme ved 22-tiden.
- Okay. - Jeg elsker dig.
- Jeg sagde... - Jeg elsker også dig. Undskyld.
- Hej. - Vi ses.
Miss Casey.
- Mr. Milchick. - Jeg beklager meget.
- Hvad foregår der? - Ikke noget.
Din uder kom ind til en offentlig kunstudstilling
og gik ind i den forkerte elevator.
Hvor længe har jeg været...
Hvis du ikke har noget imod det, må du meget gerne vende dig om og gå ind igen.
- Men... - Kom så.
- Hvor er... - Tak, miss Casey.
Nej.
Mark.
- Kom så. - Mark.
Mark?
Hej.
Forsigtig. Rolig.
Mark.
Hvor var du?
Tekster af: Eskil Hein