Hotovo.
Díky.
DARUJTE KREV
Copak to, máte?
Pardon. Co to čtete?
Téma náboženské konverze v Tolstojově Smrti Ivana Iljiče.
Proboha, nic mi nevyzrazujte.
A co vy?
- Čtete... - Já? No, tohle je...
Jo, tohle je vážně bomba.
„Na západní frontě joint:
Užívání drog mezi vojáky za první světové války.“
- No nekecejte. - Ne, fakt. To fakt čtu.
Ten kluk je génius. Ostatní vyhoďte.
Naprostej souhlas.
Promiňte, a kdo jste?
Gemma.
Tak jo.
Mark.
- Těší mě, Marku. - Mě taky.
Gemmo? Kam ses ztratila?
Bude v pořádku. Možná až na nějaké výpadky paměti.
Snad ne dlouhodobé.
Jste lékařka?
Zavoláme záchranku?
Můžete mi odpovědět aspoň na něco?
- Zavoláme záchranku? - Ne.
Bude chvíli spát.
Dobře. Jak dlouho?
Těžko říct.
Chce to vybavení ze sklepa. Považujete se za nešiku?
Cože? Proč máte vybavení u něj ve sklepě?
Váš bratr se reintegruje.
Ne, to teda ne.
- Vím, že vás vyděsil. - Zjevně jste chytřejší než já.
Snad se vás teď teda nedotknu,
ale ať už vás ani nenapadne na mýho bratra sáhnout,
jinak vás sakra shodím z mostu.
- Devon... - To bylo naposled.
- Probereme to později. - Ne!
Ne, je to do prdele naprosto daný, dámo. Jasný? Smiřte se s tím.
Tečka.
On to chce.
- Chce vědět, jestli Gemma žije. - Žije.
- Prosím vás, nehrajte si se mnou. - Opravdu žije.
ODLOUČENÍ
36,4 °C
Už jsi jedla, má milá?
Ano.
Četla jsi?
50 stran.
Cvičila jsi kalisteniku?
Ano.
INTENZITA TRP – P
Kdyby tě uvěznil sesuv půdy,
bála by ses víc udušení, nebo utonutí?
Utonutí.
INTENZITA TRP – L
Kolik místností dneska?
Šest.
Do háje.
Připravena?
Tady ji máme.
Nemohla bych si vzít pauzu?
Jen na chviličku.
Ale už je to šest týdnů.
Teď jsem tu byla.
Já vím.
Zubaře nemá nikdo rád.
Měl jsem se stát účetním, jak chtěla matka.
Posaďte se, prosím.
Výborně.
A teď se podíváme, jak to vypadá.
Pořádně otevřít.
Jak dlouho jsem tam byla?
Dvě hodiny.
Dobře.
Ach jo, kamaráde.
Proberte se, madam.
Prosím, prober se.
- Ahoj. Jé, zdravíčko. - Ahoj.
Promiň.
- Čau. - Ahoj.
Včera, to bylo fajn.
To bylo.
Promiň, ve tři přednáším o Hadžim Muratovi
- a všude se mi válí poznámky. - Nevadí.
Jen jsem ti něco přinesl.
Mravenčí farma.
Včera jsi říkala, že máš ráda mravence, tak...
Řekla jsem, že mám... mám ráda modřence.
Modřence.
- Mravence nesnáším. - A sakra.
- Ale miluju farmy. - Tak dobře.
Mám zatraceně velký zpoždění.
Já tu vlastně vůbec nejsem.
Tak ty tady vůbec nejsi? Fajn.
Co to děláš? Tak co děláš?
Jo.
- Jako fakt? - No, víš, byla ve slevě.
A kdo ji dá dohromady, pane Kutile? Ty?
Náhodou jsem docela zručnej kutil.
To teda nejsi.
- Co? Jak se opovažuješ? - Spíš osahávač.
Osahávač?
No jo, možná tak trochu osahávač jsem.
- Jo? - Mně se to líbí.
- Jo, no... - Doufala jsem, že to vytáhneš.
Co se stalo?
Nebylo to až tak zlé.
Pro tebe ne, lezeš po stěnách jak ještěr. Tohle byla asi kilometrová holá skála.
To zní zábavně.
Bylo tam i pár balvanů.
No tak, zlato, bylo to jak v zóně smrti na Everestu.
Jako Chomolungma.
- Nějací umrzlí? - To ne.
Ale mám fotky jako důkaz. Hele.
- Bože, tobě hráblo nebo co? - Hele.
- Jo, Rickene. Hráblo ti? - Jo.
Poprvé jsem slanil kuloár už na základce, takže...
Cože?
- To asi bolelo. - Fakt se chytáme.
Omluvte ho.
Outdoorové sporty mám v krvi. Nebudu se za to omlouvat.
Jak jste slezli?
- Já sjela po zadku. - Máš fotku?
Zóna bez focení.
Zóna smrti bez focení.
Přesně, díky.
Jednou spolu dáme túru, ve dvou.
Za dobrodružstvím.
Myslím, že jsme spolu až až.
- Ne dost, Marku. - Fakt?
- Ty nepiješ? - A co tam?
Víš, že moč jde přefiltrovat...
- Nekecej. - ...na vodu?
Proč bych to dělal?
Abys zažil krásu a divy přírody.
Ale proč je mám zažít?
- Fajn. - Chci tě líp poznat.
Proč kvůli tomu musím jít s tebou...
Zlato, nevíš, kam jsem dal klíče?
- Jsi v pořádku? Lásko. - Ne.
Slečno Caseyová.
Přišla jsem pozorovat Helly R.
Nikdo mi neřekl.
Slečna Cobelová to nařídila. Mám u ní sledovat známky smutku
a slovně ji povzbuzovat v rámci prevence dalších pokusů.
Bariéra odloučení funguje?
Ano, ta technologie funguje.
Oblíbil jste si ji.
Ji si člověk oblíbí snadno.
A ona mě má samozřejmě taky ráda.
Nechtěla vám zlámat prsty?
Dobrý den.
Dobrý den, hned k vám přijdu.
Díky.
Víš...
tohle je další krok pro spoustu lidí.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Mrzí mě to.
VSTUPNÍ FORMULÁŘ PRO NOVÉ PACIENTY
Můžeme?
Už je čas.
Nabito a odjištěno.
Do třetice to klapne.
Říká se to.
Napíšu ti děkovnej vzkaz.
To přece nenávidíš.
Bože, jsem trochu nervózní.
Zlato?
- Říkám, že jsem trochu nervózní. - No jo, ale víš jak.
Tohle je poslední krok, no a...
Tam venku na nás nějaký dítě už vyloženě čeká.
Stačí už jen napřáhnout ruku, ne?
Když to nevyjde?
Otoč se a ohni se.
Promiň. Dobrý?
Jak je vám?
Bolí mě ústa.
Která místnost to způsobila?
První.
Wellington.
V kolika místnostech jste dnes byla?
V šesti.
Byly to Billings, Lucknow,
St. Pierre, Cairns, Curych a...
Wellington.
Wellington, výborně.
A co se v nich stalo? Nic si nevybavujete?
Nic.
Jak vám bylo na chodbě?
Vyšla jste z nějaké místnosti s pocitem zoufalství?
Nadšení? Veselí?
Zbývá jediná místnost, kde jsem nebyla, a dnes už měla jméno.
Cold Harbor.
A co se stane, až navštívím všechny místnosti?
Znovu spatříte svět a svět spatří vás.
Takže se uvidím s Markem?
Mark bude mít užitek ze světa, který vytváříte.
Kier ho zbaví veškeré bolesti, tak jako jí Kier zbavil vás.
Nemůžete prosím vás mluvit jako normální člověk?
Dobrou noc, Gemmo. Sladké sny.
Gemmo, kafe!
Je v pořádku?
Stabilizovaný.
Šlo o izolovaný incident.
Teď je na cestě.
Kdy se probere?
Až bude připravený.
Super.
Fakt tohle vyjde?
Nemáme na výběr.
Existuje vnitřkařská chata.
Co prosím?
Tam... No, technicky vzato se v ní odloučení přepnou na vnitřkaře.
- A byla v ní žena... - Porodní centrum Damona.
No, tak tam můžeme zajet, promluvit s jeho vnitřkařem a...
To jsou dvě úplně odlišné věci.
Gemmu dostanete ven takhle.
Jo? Mně připadá, že mi tak zabijete bratra.
Vy dva jste jistě sourozenci.
- Můžu zavolat jí. - Komu?
- Harmony Cobelové. - Co? Proč proboha?
Ta jeho oddělení vede.
Teď už ne. Možná ví, jak se do té chaty dostat.
Možná i ví, jak se dostat k Gemmě.
Je naprosto oddaná Lumonu.
Vychovali ji. Je to jejich pěšák.
- Je to risk, já vím. - Risk?
- Jo. - Naservíruje vás jim na podnosu.
Vás i mě.
Všechny moje snahy o odboj zmařeny.
Až se vzbudí, budu pokračovat v zákroku.
Hele, jeho mozek mám teď na starost já, ne vy.
Zavolám jí.
- Tak se tohohle nemůžu dál účastnit. - Cože?
- Pokud to uděláte, pokud do toho jdete... - Co... Ne, fakt. Co děláte?
- Hodně štěstí. - Nemůžete ho takhle nechat.
Ne, ne, sama tohle nezvládnu.
To... Děláte si srandu?
Fakt teď odcházíte?
Není to moje volba, ale vaše.
Ne, musíte zůstat, já nemůžu...
Nevím, co si s tímhle počít. Co až se probudí?
Nevolejte jí.
Panebože.
Ahoj.
Čhi...
- Marku? - Čhikhä... Čhikhä...
- Co tím chceš říct? - Čhikhä...
Čhik...
Čhikhä bardo?
No nevím. Spíš se ti dva chlapi perou.
Ne, ten chlápek se pere sám se sebou. Poráží svou vlastní psyché. Smrt ega.
- Jak víš, že je to ten samej chlap? - Má stejný vlasy.
To ti přišlo poštou?
Jo, prostě jedna z těch věcí, kde kreslíš kachnu nebo králíka či co.
Asi jsem se na seznam adres dostala na té klinice.
Proč že tím marníš čas?
Proč že jsi protivnej?
Nejsem, jenom... Nevím, připadá mi to...
- divný. - Mě to baví.
Teda bavilo, než jsi mi to zkazil.
Možná reaguješ trochu přehnaně.
Tohle nedělej.
Co jako?
- Neříkej mi, jak se cítím. - Nemám ponětí, jak se cítíš.
Zničená. Naprosto zničená.
Tak toho nechme.
To nic, tohle je zcela normální.
Podám vám vaše jídlo. Dobrou chuť.
Dáte si ještě něco? Kávu? Čaj?
Další polštář?
Trčí na 96 %.
Krvácení z nosu nás zdrželo.
Až to dokončí, musíte se s ní rozloučit.
Já vím.
Pro Kiera.
Proč máte na sobě ten hloupý svetr?
Drahý pane Tisdale,
ani nevím, jak vám poděkovat
za ten milý vánoční dárek,
který jste mně a mému choti letos poslal.
Ještě nikdy...
jsme elektrickou tmelovačku neměli.
A moc se těšíme...
na tu záplavu šťastných
vzpomínek...
které nám...
přinese.
No tak, drahoušku. Tenhle je poslední.
Nic...
si nespojím...
s Vánocemi spíš než...
tmelení.
Vlastně je to primárně odstraňovač tmelu.
Ale jsi dost blízko.
Jak dlouho to ještě musím dělat?
Jak jsem řekl, máš hotovo.
Jenže Vánoce mají takový vtipný zvyk přicházet každý rok znovu.
Vánoce nikdy nepomíjejí.
Pojďme.
Miluju tě.
Řekl jsem, že tě miluju.
Taky tě miluju.
Dobrý den, Gemmo.
Doktore Mauere.
Jak je vám?
Bolí mě ruka.
A která místnost to způsobila?
Allentown.
Chci jít domů.
Váš muž se loni znovu oženil.
A teď má dceru.
Nevěřím vám.
Jste pryč už hodně dlouho, Gemmo.
Už vás hodil za hlavu.
Možná i vy jeho.
V jedné z místností. Co myslíte?
Nepřitahuje vás některá z místností víc než jiné?
Možná jste za těmi dveřmi cítila věci, co s Markem nikdy.
Možná jsem to viděl.
Smrt Ivana Iljiče.
Budu hádat. Na konci zemře.
Gemmo!
Gemmo! Stůj!
Gemmo!
Ahoj.
Určitě nechceš jít?
- Chtějí hrát šarády. - Jen prvních 20 minut.
Jo, ale víš jak.
Nebo můžu zůstat.
Ne, asi bys měla jet.
Stejně tohle musím dneska dodělat, tak...
Dobře. Už ses dostal, k tomu o Denali, co jsem posílala?
O... Ne.
Kouknu se na to. Mrknu.
Dobře. No, vrátím se tak kolem desáté.
Dobře.
Miluju tě.
- Říkám... - Jasně, taky tě miluju. Promiň.
- Čau. - Tak zatím.
Slečno Caseyová.
Pane Milchicku.
Moc mě to mrzí.
Co se děje?
Nic.
Vaše venkařka přišla na veřejnou uměleckou výstavu
a omylem vstoupila do špatného výtahu.
Jak dlouho jsem...
Kdybyste byla tak hodná, otočila se a vešla zpátky,
velice bych to ocenil.
- Ale... - Běžte.
- Kde je... - Díky, slečno Caseyová.
Ne.
Marku.
- Pojď. - Marku.
Marku?
Klid. Klid, klid.
Ahoj.
Opatrně. Pomalu.
Ach, Marku.
Kam ses ztratil?
Překlad titulků: Růžena Svobodová