Har dere dem?
Takk.
- Hei... - Hvordan var den helgegreia?
Bra, tror jeg. Men innepersonen min falt visst fra et tau.
Et tau?
- Er du skadet? - Nei, jeg ble bare litt våt.
Det tar aldri slutt med de folkene. Vet du hva som faktisk skjedde?
Jeg aner ikke.
Faen. Hvordan går det med "svi ting inn i øynene"?
Jeg får det fortsatt ikke til å vare lenge nok.
OK. Så hva gjør vi?
- Fortsetter å prøve, tenker jeg. - Har du noen andre ideer?
Beklager. Jeg må dra på jobben.
- Greit. Ha det. - Ha det.
- Hei. - Du må få tørketrommelen reparert.
Ja. Eller så kan du la være å bo her.
- Jeg kan ikke gå inn og ut. - Tror du de holder øye med oss?
Kommer an på hvor dum du spilte.
- Når fortsetter vi? - Kanskje i kveld. Jeg bestemmer senere.
- For jeg har ikke husket noe mer. - Kanskje innepersonen din har det.
Brukte du resten av helgen på å komme deg?
Det går bra med meg. Skal jeg oppdatere far senere?
Han bør høre det fra meg.
Vi har bestemt oss for å spare ham for dette uhellet.
Fortell ham at datteren hans lever og har det bra.
Det medisinske teamet sier at du snart faller til ro.
Godt å høre.
Noen gjenværende traumer kan forventes etter en sånn prøvelse.
Kanskje vi kan arrangere en ny velværeøkt i kveld.
- Jeg sa at alt er i orden. - Vi er så nære, Helena.
Hvor står han? 78 prosent?
Åttien. På fredag.
Det er ikke lenge igjen. Du klarer dette.
Jeg drar ikke ned igjen.
Det blir ikke deg. Det blir innepersonen din.
Innepersonen som prøvde å drepe meg? Og så prøvde den andre å drepe meg.
De er dyr.
- Jeg spiller igjen. - Vi kan ikke ta sjansen.
Vi må rydde opp.
Milchicks mange tabber denne helgen tvinger oss.
- Og far sier ja? - Far har oppmuntret til det.
Det er risikabelt. Det vet vi.
Men det er ingen annen utvei. Mark S. vil ikke jobbe uten henne.
Og arbeidet er mystisk og viktig.
Så vi må gi ham henne.
Styret setter pris på at du ofrer deg.
God morgen, Helly R.
Hvem i helvete er du?
Jeg heter Miss Huang.
Hva i helvete?
Bli med meg. Mr. Milchick vil forklare.
- Hei. - Hei.
- Er hun... - Innepersonen hennes.
MDR.
Sammen igjen.
Kom inn.
Jeg må vite hva som foregår. Med en gang.
- Hvor er Irving? - Hvorfor prøvde han å drukne meg?
Fordi du er en Eagan.
- Spionerte hun på oss? - Hva?
- Hele tiden. - Det kalles Glasgow-blokkering.
- Det gjør at en uteperson... - Vent.
- Sier du at hun var her nede? Som meg? - Kanskje hun fortsatt er det.
Jeg gjentar meg selv. Hvor er Irving?
- Hvor er han? - Jeg er forvirret.
- Svar på spørsmålet! - Unnskyld meg.
Helena Eagan utførte verdifull research i sin sjefsrolle.
Ved å stjele kroppen min?
Irving visste ikke hva ledelsens hensikt var med denne handlingen,
og derfor druknet han deg nesten.
Vårt eneste valg var permanent oppsigelse.
Så han er død.
Nei. Irving B.s uteperson har dratt på et lengre cruise.
Jeg gir fullstendig faen i utepersonen hans.
Hun har ikke rett til å ta identiteten min.
Har dere hørt historien om Gråkappan?
La oss gå ut fra at vi ikke har det.
I gamle dager var selveste kongen av Sverige
kjent for å gå rundt inkognito blant folket sitt
i håp om å finne ut hva deres virkelige klager var.
Han tok på seg en gammel, grå kappe, Gråkappan,
navnet han ble husket under, for å skjule sin kongelige skrud.
Kier Eagan var kjent for å gjøre det i eterfabrikkene sine.
Og Ms. Eagan fortsatte denne noble tradisjonen.
Dette stinker hestemøkk.
Ja. Svensk hestemøkk, og Irving er fortsatt død.
Som jeg sa, Irving B.s uteperson har dratt på et lengre...
Et lengre cruise. Det hørte jeg. Kommer han tilbake eller ikke?
Det gjør han ikke.
Wow. Litt ærlighet.
- Jævla mordere. - Dere kan ikke gjøre dette.
Det tar tid å fordøye alt som har skjedd.
Dette gikk bra.
La meg eskortere dere til MDR og hjelpe dere å finne tilbake til arbeidsmiljøet.
Hva i innerste helvete?
- Her sitter du. - Nei. Jeg går ikke nær den greia.
Dylan, vær så snill.
- Jeg hater det. - Samme her.
UFTT-et ble en utfordring for oss alle på ventede og uventede måter.
Mener du at Jame Eagans datter gråkappespionerte på oss?
Forsiktig, Dylan. Ord har konsekvenser.
Jeg trekker nødig tilbake visse privilegier.
Som dere ser, har eiendelene deres blitt flyttet til den nye trippel-stasjonen.
- Gangpass er tilgjengelige. - La oss holde minnestund.
Unnskyld?
Irving er en person, og han er borte. Så vi vil holde minnestund.
Ikke en pensjonsfest, en minnestund.
Ikke sant?
Ja.
En minnestund.
Er dette MDRs mening?
Kompis? Litt hjelp?
Ja visst. Så lenge det går fort.
- Fort? - Fort. Ja. Så det ikke tar hele dagen.
Godt sagt, Mark. Jeg skal se om vi kan ordne noe.
La oss i mellomtiden gjøre framskritt med filene foran oss.
Skal vi?
Takk.
Ikke til deg.
Miss Huang, vi må gjøre klart sorgutstyr til MDR.
Møt meg på bakre kontor.
Mark?
Hallo?
Jeg kommer inn.
Hei.
Er alt i orden?
Nei, egentlig ikke.
Ja. Dette er seriøs dritt.
Ja.
Skjønte du det ikke? At hun ikke var meg.
- Tydeligvis ikke. - Hvordan var hun?
Som deg.
Eller er du er som henne? Jeg vet ikke.
Jeg vet nok ikke hvem du er.
- Jo, det gjør du. - Greit.
Det er ikke min skyld at utepersonen kapret meg.
Nei, det skjønner jeg. Det suger.
- Mark... - Ja.
Hva skjedde med deg der oppe?
- Spiller ingen rolle. - Spiller det ingen rolle?
- Vil du vite hva som skjedde med meg? - Nei. La oss prøve å glemme det.
Jeg trodde sorgseremonier var for innepersoner som dør på jobb.
Ja.
Affeksjonsindeksen for Irving B. var godt over 60.
Det vil hjelpe de andre å sørge.
- Kan jeg stille et spørsmål? - Det kan du.
Du burde ikke la dem ha en minnestund. Det får dem til å føle seg som mennesker.
Det var ikke et spørsmål. Det var en mening.
Uoppfordret.
Er ikke din første ytelsesvurdering i dag?
Det var et spørsmål.
Jeg gjør klar forfriskningene. Fokuser på det sorgfylte skiltet.
I dag hedrer vi Irving B.
Når en inneperson går for å bli hos Kier,
pleier vi å avholde en pensjonsfest, som de deltar på.
Men etter de plutselige og kalde hendelsene er det ikke mulig.
La oss alle bruke ni sekunder
til å huske Irving og takke Kier for vår tid med ham.
Sånn. Nå kan dere heve hodet og åpne øynene.
Dylan G. vil nå holde en minnetale.
Det er vanskelig å velge den beste Irving-historien.
Han var veldig morsom til å være verdens minst morsomme.
Han var den største pikken innen motsetninger.
En gang var han sint på meg fordi jeg vannet ut toneren,
så han hadde toner i vannkoppen min. Men han stoppet meg før jeg drakk det.
Han ville markere et poeng, ikke skade meg fysisk.
Men ved et uhell tok jeg en slurk senere, for jeg hadde glemt at han sa det.
Han ba meg om hjelp med noe like før slutten, og jeg hørte ikke etter.
Og i sitt siste øyeblikk
ville han vært i sin fulle rett om han ba meg gå og suge meg selv.
Men det gjorde han ikke.
Ja.
Han var kul, og jeg savner ham.
Takk, Dylan G.
Litt sukker med ditt vanlige salt.
Takk for deres deltakelse og bidrag.
Dere kan nå raskt ta for dere av Irvings frukthode.
Dets mørke hår skyldes mørkegrønn vannmelon.
Fra landet Malaysia.
Miss Huang.
Jeg trodde jeg skulle opptre.
Jeg synes thereminen fungerer best i moderate mengder.
- Jeg har øvd... - Du kan spille for meg senere. Ja?
HOLD UT
Går det bra?
Hva med deg?
Greit.
Blir du ikke?
Jeg må tilbake til jobben, men fin seremoni, dere.
Seriøst?
Er den ikke over?
- Mark... - Bare la ham gå.
- Hva? - Irving var din venn, og han er død.
- Hvorfor bryr du deg ikke? - Han er ikke død.
- Han er bare ikke her. - Har dere snakket sammen?
- Hva? - Har du fortalt at Ms. Casey er kona di?
Hva?
Min utepersons kone, men, ja. Det er ganske sprøtt.
Mark.
- Hva i helvete? Hvorfor sier du ikke noe? - Hva vil du snakke om?
Kanskje det at Ms. Casey er din utepersons kone?
- Hva skal vi gjøre? - Vi skal ikke gjøre noe.
- Ikke gjøre noe? Seriøst? - Ja. Seriøst.
Vi er et team. Vi finner ut av det.
- "Vi?" Det er ikke noe "vi", Helly. - Hva?
- Det spiller ingen rolle. - Hvorfor ikke?
Fordi de er smartere enn oss.
De vet alt. At jeg leter etter Ms. Casey,
at vi går rundt og møter andre avdelinger, kartlegger etasjen, alt sammen.
De vet alt vi gjør, for Helena fortalte dem alt vi gjør.
Det var ikke meg. Jeg er ikke henne. Det er jeg ikke!
Jeg er meg.
- Helly. - Og hvordan vet jeg det?
Det gjør du ikke.
Du må bare stole på meg.
Dette er ekte.
Det er ikke alt her som er løgn.
Og slutt å være en drittsekk.
Din første ytelsesvurdering som avdelingsleder. Spent?
Veldig.
Skal vi?
Natalie, før vi begynner, kan jeg få snakke litt med deg?
Maleriene.
Du skal vite at jeg er takknemlig for dem.
Virkelig.
Hvis de er et uttrykk for takknemlighet, er jeg glad for det.
Jeg lurer bare på om du kan fortelle hva du følte da du mottok maleriene.
For jeg tror at erfaringene våre har vært like på noen måter.
Vi har de samme utfordringene,
og kanskje maleriene og de litt kompliserte følelsene de vekker.
- Mr. Drummond venter. - Ja, selvsagt.
Da går vi.
Greit, drittsekk.
Det var det, da. Unnskyld for at jeg sviktet deg.
HØYRE ETTER O&D, TIL ENDEN AV GANGEN. HØYRE IGJEN OG HELT NED EN LANG GANG...
Velkommen.
YTELSESVURDERINGSMANUAL
I dag skal vi gjøre din månedlige ytelsesvurdering.
Vurderingen kan ta alt fra to til seks timer,
avhengig av antall forsoninger og godkjenninger som kreves.
Hvis vurderingen tar mer enn fire timer,
tar vi lunsjpause, med bestillingen gjort på forhånd.
Jeg håper ikke det blir nødvendig.
Her er lunsjmenyen.
La oss starte med det positive.
Du mottok gaven med Kier-maleriene med glans.
- Oppmøte og urinanalyser er utmerket. - Så bra.
Dessverre har det kommet tre anonyme varsler
som er blitt gransket og bekreftet.
"En: Bruker for mange store ord."
Kan hende jeg i hverdagsspråket benytter...
Innvendinger kan vente til etter lunsjpausen.
Ja, beklager.
To: På flere av dine dagslogger
har bindersen blitt satt på bak fram.
Det førte til forvirring i forhold til hvor man skulle starte lesingen.
Her er episodene.
Men mesteparten av dagen vil handle om følgende.
Du hentet inn et nytt raffineringsteam til Mark S., som ikke passet sammen.
- Du innførte vennlighetsreformer. - Fordi jeg ikke er Harmony Cobel.
Vennlighetsreformer som på ingen måte
avskrekket nysgjerrighet eller lediggang blant teamet da de kom tilbake.
Du arrangerte et utendørsopphold og teambuildingtreff,
som resulterte i oppsigelse av én ansatt, og avsløringen av en annens identitet,
og stor risiko og skade på Eagan-navnet.
Hør her, Seth. Mark Scouts fullføring av Cold Harbor...
81 % KOMPLETT
...vil bli husket som et av de største øyeblikkene i verdenshistorien.
Det vil skje under ditt lederskap.
Det er litt av et ettermæle for deg.
Takk, Mr. Drummond. Det betyr veldig mye.
TID FOR YTELSESVURDERING
Denne milepælen har svekket dømmekraften din.
Jeg synes det er på tide å gå tilbake til det grunnleggende.
Å huske formålet med disse splittede arbeiderne...
...og behandle dem som det de egentlig er.
SETH MILCHICKS PRESTASJONER OG FEIL INNVENDINGER
STORE ORD FEIL BRUK AV BINDERS
KORTVARIG NYTT RAFFINERINGSTEAM
85 % KOMPLETT
Jeg strammer inn.
- Hei, Mark. - Mr. Milchick.
Du forlot jobben seks minutter for tidlig. Kan jeg komme inn?
Hvordan var resten av minnestunden? Fikk du det du trengte ut av den?
Ja visst.
Tok Miss Huang notater?
Jeg gleder meg til å lese artikkelen hennes i avisen du viste meg.
Hva het den igjen?
Drittpreik-nytt?
Forhåpentligvis kan vi nå legge bak oss sorgen og bråket,
og se fram til noen produktive arbeidsdager.
Du mener å legge tallene i den greia...
- Raffinering. - Ja.
Ja. Høres det bra ut?
Hva du enn vil, Mr. Milchick.
Pris Kier.
- Har du og Helly R. snakket sammen? - Det har vi.
Fortalte du at du pulte utepersonen hennes under UFTT-et?
Helena Eagan, kommende leder av dette selskapet.
Ha en fredelig kveld.
"Arbeiderne var flittige og fokusert på oppgaven sin.
Gledelig overrasket la jeg merke til at ingen av arbeiderne hadde klokke.
De benyttet seg av en stor standardklokke ved døren.
Bare visere og tall og tannhjul og formål.
Din øverste sjef eier klokken som hilser deg fra veggen,
men du får nyte dens tikking, og bør glede deg over det."
Ja.
Det er den rake motsetningen til det du sa før.
Greit.
Jeg forstår hvorfor du mener det.
Men et av Nats poenger var...
Nat, greit.
Hun sa at innepersoner ser ut til å trives i strukturerte omgivelser,
og når det er etablert, er de mer åpne for selvutfoldelse.
Så jeg prøver bare å snakke deres språk.
Ja, men dette høres ut som Lumons språk.
Det er en trojansk hest.
Hvis jeg kan gi ideene mine til splittede arbeidere rundt i verden,
kan det lede til en revolusjon.
Men det er ikke dine ideer. Det er ikke dine ideer, og i tillegg...
- Samme det. - Hva da?
Du vet at Lumon skader folk. Hvis du vil vanne ut boken
så de kan bruke den til propagandaen sin, skader du også folk.
Greit. Jeg skal reflektere over det du sier.
Takk.
I tillegg
er dette en finansiell og kreativ mulighet jeg aldri har sett maken til.
Og jeg vil ikke avskrive den.
Med mindre det at jeg selger millioner av eksemplarer,
og livet det kan gi oss, ikke er attraktivt for deg lenger.
Samme det. Jeg legger meg.
- Nei. Kjære. - Ellers takk.
Det er meg igjen.
De ga meg sparken. Jeg tror de skjønte hva innepersonen min pønsket på.
Du må...
Jeg må legge på.
Hei!
Du. Hvorfor følger du etter meg?
Saken er den.
Når noen dukker opp hos meg og skriker navnet mitt, vil jeg vite hvorfor.
Et pussig trekk.
Du jobber for Lumon.
Hvorfor var du hos meg den kvelden?
Jeg vet ikke.
Det var ikke deg, eller hva? Du er splittet.
Jeg fikk sparken for et par uker siden. Da jeg ba om en grunn,
sa de at innepersonen min hadde et forbudt erotisk forhold til en annen arbeider.
De ville ikke si hvem.
Så dukker du opp hjemme hos meg.
Tror du vi var et par?
Fields tror det.
Vi måtte avlyse turen til Milwaukee. Takk for det.
- Fields? - Det er mannen min, Fields.
Jeg beklager.
Ja...
Og jeg beklager at jeg var hissig mot deg.
Det er greit.
Kanskje du kan... jeg vet ikke.
Hva?
Vi har en skinke. Vi har tenkt å ha den i morgen.
Det er fint om du kan komme. Vi kan sette oss ned og snakke om det.
Du, jeg og...
Fields.
Jeg kan vel det.
Fint.
Vi liker rødvin.
Kostbar.
Greit. I morgen.
Trenger du skyss?
Jeg går. Takk.
Sikker?
Jeg vet hvor du bor.
- Ses i morgen. - Ja.
Jeg fikk ikke tak i eggelikør. Det er nok feil årstid.
Hva i helvete gjør du?
Jeg trengte ting å presse deg med. Ting som vekker hukommelsen.
- Strikking? - Ja.
Hun sa at det ga henne tid til å tenke.
KREMERT ASKE
Er det henne?
Det jeg trodde var henne.
Hun er ikke død. Hun er bare ikke her.
Hvem er inni der?
De kjenner folk på likhuset.
På lønningslista, som alle andre i Kier.
Er alt i orden?
Stort sett. Så skal vi...
En dag til.
- Det er vanligvis best. - Vanligvis? Du har gjort det én gang.
Jeg vil ikke forhaste meg. Det er farer. Det er ikke en nøyaktig vitenskap.
Jeg vet ikke om det er vitenskap i det hele tatt.
Har du nok snacks?
Foreløpig.
Skader de henne?
Jeg vet ikke.
- Utepersonen din. - Hva?
Jeg sa ikke noe.
Utepersonen din kan lukeparkere på under 20 sekunder.
Utepersonen din kan stå på rulleskøyter med stil.
Utepersonen din betaler gass- og strømregninger innen tre ukedager.
Utepersonen din lytter til musikk mens han barberer seg, men ikke mens han dusjer.
Utepersonen din foretrekker to iskremkuler i en porsjon,
men de må være med samme smak.
Utepersonen din fanget en gang en sommerfugl.
Utepersonen din skal...
Tekst: Evy Hvidsten