Haló!
Irvingu!
- To jsem já, tady nahoře! - Marku!
Jo!
Ahoj!
Co se to děje?
Kde to jsme?
To sakra vůbec netuším!
Ale zespodu vede cesta nahoru na skálu!
Mám vylézt nahoru?
No jo!
Jsem na ledu! Stojím na ledu, sakra!
No tak z něj třeba slez. Dělej!
Už jdu!
Už...
Už běžím!
Dávej si pozor!
Je to hodně prudký!
Irvingu.
Helly!
Kde ses tu vzala ty?
Nevím.
Co tady děláme?
Tady nahoře!
Jděte za mým hlasem!
Marku!
Tady nahoře!
Marku!
Nazdar!
Není vám nic?
- Taky ses probral na ledě? - Jo.
- A ty? - Na skále.
Panebože.
- Jste to vy? - No jasně.
Ty vole!
Tohle je kurevsky na hlavu!
Panebože! Já věděl, že to tam prakticky nemá hranice,
ale tohle je sakra ujetý.
Haló!
Co tu hraje?
VÍTEJTE PŘEHRÁT SOUBOR
Dobré ráno, kultivátoři.
Mluví k vám pan Milchick z práce. A s nadšením vás vítám na vaší první
venkovní odpočinkové a teambuildingové události.
Tato VOTBU je odpovědí na vaše přání vidět venkovní svět.
S požehnáním vašich venkařů
strávíte následující dva kalendářní dny procházkami přes louky,
mlází, ostružiní a potůčky, jež tvoří Národní lesopark Dietera Eagana.
Kdo je ksakru Dieter Eagan?
Dieter Eagan?
Někteří z vás možná touží dozvědět se víc.
Pravda, kterou hledáte, se nachází ve čtvrtém dodatku.
Kier v posledních hodinách života nadiktoval čtvrtý dodatek písaři
a jde o text tak posvátný, že je na odloučeném oddělení zakázaný.
Čeká na vás v Nůžkové jeskyni.
V též grotě, kde Kier Eagan poprvé zkrotil čtveřici nálad.
A nezapomínejte...
„Nesmíš z cesty Kierovy zbloudit, nechceš-li přírody hněv vzbudit.“
Na cestě potkáte pomocníky.
Hodně štěstí, OKM.
Nůžková jeskyně.
Co je kurva tohle?
Vypadá jako Mark.
Milchick říkal, že cestou potkáme pomocníky.
Tomu šarlatánovi bych nevěřil jediné slovo.
Ani přes televizi.
Nemáme teď zrovna moc na vybranou, Irve.
ODLOUČENÍ
Počkejte.
DIETEROVI.
„Kapitola první.
Nepřišel jsem na tento svět sám.
Útočiště matčina lůna jsem sdílel s jiným, se svým dvojčetem nazývaným Dieter.“
Kier měl dvojče?
Tak to jsou tamty věci.
Jo.
„V dětství mi byl důvěrným přítelem, ale jak jsme vykvetli v chlapce,
žadonil, abychom spolu šli do lesa žít jako žebráci.
Moje láska k dvojčeti zviklala můj úsudek,
svolil jsem a vydali jsme se do lesů směrem ke...“
KOTLINĚ TRÁPENÍ.
„...Kotlině trápení.“
CESTA KE KOTLINĚ.
Takže máme jít ve stopách těch bratrů.
„Vždycky se v tuto hodinu takhle vyplížil.
- Když se skryl v porostu...“ - ...v porostu, rozepnul si kalhoty.
Hluk jeho vášně se v prazvláštním koncertu prolínal s hudbou lesa.
Vlnil se v rytmu
- cvrččího cvrlikání... - „...cvrččího cvrlikání...“
- ...a kvílení větru... - „...a kvílení větru...“
- a každoročního tání sněhu. - „...a každoročního tání sněhu.“
Dieter se tu noc stal
- nástrojem přírody. - „...nástrojem přírody.“
- A příroda na něj vkusně... - „A příroda na něj vkusně hrála.
Nemohl jsem jinak, než naslouchat,
jak vychrlil své potomstvo na zem.“
Teď jsem to já.
V pohodě?
Jo.
Jen bych ráda věděla, kam jdeme.
Kurva.
O čem jste se to tam s Helly bavili?
Kdy?
Já jí nevěřím.
Ohledně toho, co její venkařka viděla, podle mě možná lže.
Proč si to myslíš?
Noční zahradníci?
Ty to zjevně nevidíš objektivně kvůli tomu, co k ní cítíš.
Moje city k ní s tím nemají co dělat, jo?
No to mě poser.
Co to je?
Netuším.
Vypadá to jako tuleň.
Proč je tak znetvořenej?
Nevím, možná tak mrtvoly prostě vypadají.
Sníme ho.
Cože?
Nevíme, jestli v kotlině čeká jídlo.
Ani nevíme, kde jsme.
Nenechají nás přijít k úhoně.
Tohle je VOTBU.
Venkovní odpočinková a teambuildingová událost. Ne, Marku?
Nevíme, co tohle je.
- Nevíme vůbec nic! - Irvingu, uklidni se.
Víme, žes měl posledně venku špatnou zkušenost...
Kdo řekl, že jsem měl špatnou zkušenost?
Panebože.
Co jsi mu řekl, pitomče?
Nic! Co tě kurva žere?
Prostě pojďme do kotliny.
Kierovo dvojče bylo vždy s ním.
Proto jsme poskytli totéž i vám.
Naserte si. Měl jsem pravdu.
Pane Milchicku.
Toto je nejvyšší vodopád na planetě.
Kráčeli jste cestou Kiera a Dietera a dosáhli jste Kotliny trápení.
Stojíte na posvátné půdě.
Máme hlad, pane Milchicku.
Opravdu?
Copak vás velkolepost vodopádu nenasytila?
Samozřejmě žertuju.
Lumon vždy poskytne ochranu a péči.
Přímo tudy.
Slečna Huangová připravila gril, na nějž máme spoustu luxusního masa.
Oheň pak poslouží k opékání maršmelounů a předčítání.
Stany, jak vidíte, v odstínu makrodatové modři.
A latrína je vybavena čtyřvrstvým toaletním papírem.
Tý jo.
Přesně, Helly R.
A dále, pro vaše pohodlí a bezpečí, pochodně.
Ty poskytují jak teplo, tak zdroj světla.
Dvojí funkce.
To je krása.
Fakt super, že jo?
Ano, rozkošné.
Irvingu?
Dále.
Nesu ti tuleně ze sněhu.
Kdybys třeba měl hlad.
Jo.
Je mi hloupě, že jsem navrhoval to zvíře sníst.
Nejspíš to znělo zpanikařeně a paranoidně.
Iracionálně.
Ne, bylo to v pohodě. Všichni jsme byli trochu...
Jo.
Co jsi doopravdy viděla během nepředvídaného přesčasu?
Říkala jsem to.
Neboj.
Nic to nezmění.
Irvingu.
Tak jo.
„Dieter ležel nemytý ve spacáku,
i když jezírko v kotlině lákalo ke koupeli.
Pojedli jsme z lapeného zajíce
a vyprávěli si veršované vtipy, až nás rozbolela hrdla.
Ale nakonec ze mě vyšla myšlenka, jež mě svrběla na jazyku.
‚Musíme se vrátit k otci,‘ řekl jsem.
‚Ale slibuji, že na tebe v továrně na éter dohlédnu.‘
Když konečně vydal hlásku, šlo o teskný nářek.
Nejspíš věřil, že budeme žít v lese jako žebráci navěky.
Hleděl jsem na něj, když mu vypadlo oko.
Vyskočilo mu z oční jamky
pod tlakem hnisu, jenž mu náhle prýštil z lebky.
A zvedl dlaň a chytil se za vlasy,
jež se náhle proměnily v mech, který snadno strhával z krvácející hlavy.“
Dobré nebe.
„A když hnis z jeho oka zhoustnul ve smůlu,
obrátil jsem se k chroptícímu bratru zády a odkráčel jsem k jezírku v kotlině,
neboť jsem věděl, že vodopád přehluší bratrovo naříkání.“
To je vážně chytrý.
„A právě tam jsem poprvé potkal náladu Trápení,
vyzáblou nevěstu, jež přirozené ženě sahala jen do pasu.
S očima upřenýma na mě řekla...
‚Je to tvá vina.
Trpěl jsi mu jeho prostopášnost.
Nyní už to není ničí bratr.
Je jen děvkou chaosu.‘“
Konec.
Ráno možná najdeme čas na další kapitolu.
KAPITOLA 2
„Kier a zlodějská chůva.“
Děsivý.
Vážně jeho bratr zemřel takhle, pane Milchicku?
Příručka obohacuje naši práci příběhy ze zakladatelova života.
Každé slovo je pravda.
Promiňte. Pardon.
Helly.
No co?
- Helly R.? - Chlapi...
On se udělal, že jo?
Proměnil se v les, protože masturboval.
No větší pitomost jsem fakt nikdy neslyšela.
No že jo? Vyhonil si před svým bratrem...
a za to ho stihnul trest.
Co... Tohle říkat nesmíš.
- Sám to řekl. - No jo.
To...
Často se smějeme věcem, které nechápeme.
Tým, který jsem myslel, že znám, by byl ohleduplnější.
Slečno Huangová.
Maršmelouny, prosím.
Hoďte je do ohně.
No tak, pane Milchicku.
Hned, slečno Huangová.
- To snad... - Proč?
Maršmelouny jsou pro týmové hráče, Dylane.
Ty se jen tak nerozdávají.
Cože?
Dobrou noc.
No teda.
Bože.
V co se asi proměnilo jeho péro?
To není vtipné.
No nevím, je to dost vtipný.
- To tedy není. - Dobře.
A přestaň na ni dělat oči.
- Nedělám. - Přestaň.
Dělat oči?
Jen nám to pověz, Helly.
Co?
No tak, povídej.
Co nám mám povědět?
Povyprávěj nám o něm.
O kom?
O tom nočním zahradníkovi.
Ale no tak, Irve.
Měl baterku?
Co měl na sobě?
O co ti jde, chlape?
Jakou měl košili?
Měl na sobě vestu?
- Svítící vestu? Řekni nám... - No jasně.
- ...co přesně měl... - Irvingu, dost.
- Dost? - Jo.
Miluješ se tady s ní očima,
zatímco žena tvého venkaře někde hnije.
Hej! Sklapni!
Jo! Neser, Irve.
Takže teď jste tři na jednoho, jo?
To je dobrý.
Víme, že se Irving zlobí, protože už nikdy neuvidí Burta.
A je hrozně osamělý.
Hej, Irve!
Seru na vás!
Nejspíš v mrkev.
Cože?
Dieterův penis.
Jo, nebo v nějakou jinou kořenovou zeleninu.
Bylo to ode mě hnusný.
Říct Irvingovi tohle.
No, tak trochu si to zasloužil.
A já si můžu dělat oči, na koho chci.
Jsi v pohodě?
Mrzí mě, jestli tě rozptyluju od...
Od čeho?
Od pátrání po... manželce.
To je dobrý.
Vím, že ji najdeme. A už tak jsi mi ohromně pomohla.
Vážně?
Jo.
Dobře.
Pane Milchicku!
Slečno Huangová!
Pane Milchicku!
Slečno Huangová!
Pane Milchicku!
Nelíbilo se mi, kdo tam venku jsem.
Styděla jsem se za to.
Kdo jsi?
Mně je jedno, jaká jsi tam venku.
Zajímá mě jen, jaká jsi se mnou.
Nic víc.
Jasný?
Dobrý?
Co se stalo?
V pohodě?
Jo.
Dobře.
MONTAUK – DOKONČENO 3 %
Helly?
Kde je Helly?
Nevím. Irv se včera nevrátil a ve svým stanu není.
Cože?
Pane Milchicku?
Helly!
Pane Milchicku!
Marku!
Marku! Dylane! Co se stalo?
Helly a Irv zmizeli.
Co se sakra děje?
Nazdárek.
Irvingu.
Co tady děláš?
Co tady děláš ty?
Spal jsem venku.
Málem jsem umrznul.
To, co jsi mi včera řekla,
bylo kruté.
Helly nikdy krutá nebyla.
Jsem přímo tady.
Takže jestli nejsi ona...
kdo potom jsi?
Kdo má moc poslat svou venkařku na odloučené oddělení?
Mrzí mě to.
Ne! Irvingu!
Pane Milchicku!
- Ne! - Pojď.
- Irvingu, přestaň! Ne! - Pane Milchicku!
Prosím, přestaň!
Pomoc!
- Pane Milchicku! - Ne!
Irvingu?
Pane Milchicku!
Irvingu!
Pane Milchicku!
- Pojďte sem! - Marku!
Pane Milchicku!
- Marku! - Helly!
- Vraťte ji, pane Milchicku! - Pomoc!
Co to vyvádíš?
- Vraťte ji! - Irve, co kurva blbneš?
Je to venkařka!
- Hej! Irvingu, přestaň! - Irve, dost!
- Přestaň! - Celou dobu je venkařka!
Od chvíle, kdy se vrátila!
- Irvingu, ihned přestaň! - Nech toho!
Irvingu, přestaň!
Je to zasraná špionka!
Co to vyvádíš?
- Irvingu! - Zabiju ji!
Irvingu!
Přestaň! Nech toho!
Tohle není Helly!
Je z klanu Eaganů!
Vraťte ji, pane Milchicku! Vraťte ji!
Zatraceně, Sethe! Udělej to!
Jo! Udělej to, Sethe!
Hej!
Tady Milchick. Vypněte glasgowskou blokaci.
Hned!
Mrzí mě to.
Moc mě to mrzí, Helly.
Co se děje?
Helly!
Mrzí mě to, Helly.
Irvingu B., vstaň.
Vyhrožoval jsi kolegovraždou v jezírku v Kotlině trápení.
Za to neexistuje jiný trest než okamžité a trvalé propuštění.
Nebude následovat žádná rozlučka. Ani s pohoštěním, ani bez.
Tvůj venkař bude ihned upozorněn.
Irve! Promiň mi to!
Měl jsem tě poslechnout!
To nic. Všechno v pořádku.
Jen nezapomeň: Vydrž!
Neříkej už prosím ani slovo,
jelikož nadále nemáš povolen styk s žádným odloučeným zaměstnancem
ani oni s tebou.
Nechte ho být!
Otoč se!
Nechte ho být!
Odkráčej do lesa.
Tvoje pracovní místo bude vyklizeno a veškeré osobní věci vyhozeny.
Tvoje složka včetně veškerých profesních interakcí
a osobních vztahů
bude vymazána a zničena.
Bude to vypadat, jako bys, Irvingu B.,
nikdy ani neexistoval
a nikdy se na tomto světě ani nenadechl.
Kéž tě Kierova milost provází do nekonečné temnoty.
Teď.
Překlad titulků: Růžena Svobodová