Devon!
Nej. Vi är inte lyckliga. Vi är förtvivlade.
Burt!
- De torterar oss! - Devon!
- Vi är fångar! - Burt!
Hon lever!
- Ja. Okej. - Okej.
Mark? Här. Håller du henne en stund?
- Jag har henne. - Försiktigt.
- Gå inte för långt. - Det ska jag inte.
Mark.
Är det du nu?
- Ja. - Är du okej?
Ja.
- Är du säker? - Ja.
Vad heter jag?
Persephone.
Kan du stava det?
- Inte en chans. - Okej.
Älskling...
- Okej. - ...jag behöver hjälp med blöjan.
Jösses. Hon vill till mamma.
Stinkande byracka.
Far.
Vi ska låta nån från våningen ta kontakt med utisarna.
Vi måste ta reda på vilka de pratade med. Snabbt.
Du måste prata med dem alla.
Ta reda på allt de sa och till vem de sa det.
Ska jag avskeda dem?
- Låt Keir vägleda dig. - Självklart.
Varsågod och sitt.
Vi har rekvirerat gästernas filmer. Natalie tar redan kontakt med media.
De splittrade anställda som var involverade hanteras i detta nu.
Tack för ditt snabba agerande.
Du förhindrade en katastrof.
- Kommer mr Eagan? - Det blir bara jag.
Jag är dig stort tack skyldig.
Det stod mig dyrt.
Det gjorde det.
Trots det bevisade du din lojalitet ikväll.
Därför vill vi be dig återvända.
Det kräver en ursäkt.
Jag ber om ursäkt.
Min far ber om ursäkt.
Styrelsen ber om ursäkt.
Vi behandlade dig illa.
Jag är ledsen.
Din ånger är välkommen.
Det gläder mig.
Det behövs mycket skadekontroll.
Min rekommendation är att rensa ut informationen,
och låta mig intervjua Dylan G. för att se hur han kom åt...
Vi har en annan idé.
Vi vill erbjuda dig en befordran.
Splittringsrådgivare.
Det har jag aldrig hört talas om.
Det är ett nytt initiativ. Du skulle gå i bräschen.
Din expertis värderas högt.
Just därför borde jag leda splittringsvåningen.
Mr Milchick har fått den tjänsten.
Ni värderar mig inte.
Jag skrämmer er.
Ingen skrämmer oss.
Om vi inte värderade dig så högt,
skulle vi inte ge dig detta generösa erbjudande.
Jag ska tänka över saken.
Tack för att du kom, Harmony. Mr Drummond följer dig ut.
Jag behöver ingen eskort.
Redo?
Tidigare ikväll,
på ett event där jag såg fram emot att dela min status som splittrad individ
med en grupp vänner och allierade,
gjorde jag misstaget att dricka alkohol
samtidigt som jag tagit medicin för ett utslag på armen.
Detta gav en berusande effekt,
vilket fick mig att säga saker jag ångrar djupt.
- Mr Milchick. - Förlåt min sena ankomst.
Är allt som det ska?
Hur har kvällen varit, mr Bailiff?
Helt okej. De visar Barberaren i Sevilla på tv.
- Så jag har varit hemma. - Underbart. Och du mår bra?
Gud. Vad åt jag där inne?
Vi behöver få veta om det hände nåt anmärkningsvärt.
Vad som helst.
Du kan väl berätta vad som pågår, mr Milchick?
Just då tyckte jag att jag var rolig.
Men under timmarna efter det yttrandet,
har jag blivit påmind om hur djupt min familjs företag
påverkar människors liv världen över.
Din innis är en av mina vänner.
Jag är säker på att han skulle godkänna det yttrandet.
Och han är en principfast man, vilket är ovanligt.
Och därför är det här så svårt.
Ska du avskeda mig?
När Lumon vacklar,
är det våra älskade anställda och deras familjer som får lida.
Jag måste verkligen gottgöra den rädsla och osäkerhet detta orsakat.
Du hamnade i en dispyt med en annan anställd ikväll.
Den var kort men våldsam. Och dessvärre var du angriparen.
- Vänt... - Därför
har vi inget annat val än att avsluta din anställning
med omedelbar verkan.
Misstro mot Lumon har funnits sen företagets grundande.
Mina ord gav mer bränsle för skadligt hat och löje.
Så kan ni inte göra. Vad hände?
Förstörde jag nåt? Eller... Jag kan betala. Jag har kontanter.
När jag sa att min innis torterades...
- Vad ska jag säga till min fru? - Det var ett skämt och en lögn.
Jag är ledsen.
Alla delar av mig är förpliktigade till det här företaget.
Men jag är även mänsklig.
Precis som min innis...
...precis som ni.
- Det blev mer drama än planerat. - Antar det.
- Jag meddelar om vi gör en till läsning. - Gör så.
Straffa inte bebisen, Ricken. Det var inte hennes fel.
Självklart. Godnatt, Rebeck.
Fler än jag hörde dig.
- Jag hittade inte på. - Visst. Jag bara...
Vi kan boka om läsningen. Jag får se om jag börjar om
- med kapitel ett. - Och?
Du sa: "Hon lever."
- Tillåt mig... - Jag försöker hjälpa dig.
Jag tyckte det var tydligt att du menade bebisen.
- Patton hade just räddat henne. - Hittat henne.
Jag tror att din jobbis var exalterad.
- Ärligt, Mark, han är extraordinär. - Det är väl klart att jag menade bebisen.
Ja.
- Okej? - Ja.
Nej... Jag tror Ricken har rätt.
- Jag håller med. - Älskling, kan du ta henne?
Japp.
Då kör vi Ockhams rakkniv på skiten. Du letade efter Eleanor,
och hittade bilden, som givetvis intresserade dig,
- så du tog upp den. - Ja.
Och när Patton hittade Eleanor...
- Räddade, enligt mig. - Visst, okej.
- Då höll du fortfarande i fotot. - Ja.
Ja. Det är det enda som verkar vettigt.
Okej. Och Eleanor var i arbetsrummet för att...
Mrs Selvig lämnade henne där. Eller Cobel, samma skit.
"Cobelvig" kanske vore en hjälpsam nomenklatur.
Och utgår vi från att "hon lever" gällde bebisen...
Tror du inte att det gjorde det?
- Det tror jag. - Varför säger du då så?
Jag... Förlåt, jag är helt utmattad.
- Det har varit en skum kväll, Mark. - Gud.
- Varför är du så aggressiv mot mig? - Herregud! Det...
- Okej, hörni. Okej. - Skit samma.
Vi håller oss till det vi vet är sant, okej?
Marks jobbis ansträngde sig för att berätta om missförhållandena.
Han inspirerades av min bok.
Han fann mening i den. Djup.
För helvete, Rebeck.
- Älskling, kan... Har du henne? - Ja.
Vad fan är det du säger?
Varför beter du dig som ett as? Jag försöker hjälpa dig.
- Jag försöker... - Godkväll, dr Hale.
- Godkväll. - Seth Milchick från Lumon.
Råkar Mark Scout vara här?
Ja, det är han.
Kom in.
Tack.
Mr Scout.
Jag antar att du har frågor.
Det kan man säga.
Kan jag sätta mig?
Den här vägen.
Du måste vara Devon.
- Okej. Så... - Vilken fantastisk hjälm.
Tack.
Kvällens händelser är det vi kallar "oförutsedd övertid".
En säkerhet vi använder oss av
om vi nånsin behöver tillgång till din arbetspersona utanför företaget.
Det har du aldrig nämnt.
Information om OÖT finns i ditt välkomstpaket.
Teknikrummet togs i beslag av en av dina kontorsvänner,
vilket gjorde att han kunde hålla er vakna under 39 minuter.
Innis-Mark befann sig i det här huset.
Jag vet. Jag pratade med honom.
Vad sa han till dig?
Om jag berättar det, blir han straffad då?
Lumon sysslar inte med bestraffningar.
Vi oroar oss mer för hur du mår, mr Scout.
Jag kan bara ana hur kränkt hans agerande gjorde dig.
På tal om kränkningar... Man undrar hur vanligt det är
att era chefer begår laktationsbedrägerier mot sina anställdas familjer.
Rätt vanligt?
- Ms Cobel. - Ja.
Ikväll fick vi insikt om att hon är långt ifrån frisk.
Ja. Hon bor granne med mig. Jag känner henne, typ.
Och hennes beteende på Lumon tycks vara anledningen till din innis oro.
Hon ska aldrig komma till den våningen igen.
Eller fortsätta störa dig här ute.
Det lovar jag.
Men vi måste veta vad vi har att göra med.
Är det nåt? Nåt du kan berätta?
Jag menar...
- Nej, vi är väldigt trötta. - Ja, det är vi.
Jag tror vi sagt allt som finns att säga.
Okej. Självklart. Jag återkommer.
Till dess hoppas jag att vi ses på måndag.
Jag vet inte, mannen.
Det din innis gjorde ikväll var helt oauktoriserat.
Och väldigt modigt.
Jag skulle hata att belöna hans mod med icke-existens.
Tror du vi möter våra makar?
Kanske.
Kanske vi är varandras.
Det vore lustigt.
Ja, mitt i ett gräl över biltvättskuponger.
"Älskling, du klipper dem fel!"
- Okej. - Då så.
Ifall att vi inte återvänder.
Eller ifall att vi gör det?
Ifall att vi inte återvänder.
Eller ifall att vi gör det?
- DET BLIR KUL. JAG LOVAR. - JAG VET.
SKUM KVÄLL IGÅR... FÅR JAG BJUDA PÅ USEL SNABBMAT?
Du fixar det här.
Ingen press. Var cool.
Du är så suverän. Le.
- Finns det några förmåner? - Det finns en kaffemaskin.
Jag menade hälsoförmåner.
Visst. Ja, självklart. För dig och din familj.
Okej. Toppen. Du vet,
jag tror att det här kommer att passa mig, mr Saliba.
Du vet, ända sen jag var barn,
- har jag alltid känt att dörrar... - Hur gammal?
Ursäkta?
Hur gammal var du när du började älska dörrar?
Fem.
Vilken slags dörr skulle du vara om du fick välja?
Skjutdörr.
- Intressant. Berätta mer. - Ja.
Tja, du vet, man gör sin dörrgrej och sen,
- när man inte behövs, kan man bara... - Skjuta in sig själv.
Matt eller halvmatt färg?
Halvblank.
Sexigt.
Du påminner mig om mig, Dylan.
Gillar du kickboll?
Som kompetens? Eller om jag följer det professionellt?
Ja.
Vi spelar på fredagar. Vinner man får man ett kul pris.
Du menar ett entrépris.
Förlåt.
Många korttidsanställningar. Och sen Lumon.
- Ja. - Och de gör sina egna dörrar.
Jävla hybris.
Ja.
Jag var splittrad anställd, så...
Är du en splittrad?
Ja, det var jag. Men du vet, det är bara jag här och...
- Mr George, tack för att du kom. - Vad?
Din ansökan kommer övervägas noggrant.
Är det allt? Bara för att jag är splittrad?
Som sagt, vi kommer noggrant överväga din ansökan.
Ni överväger mig inte alls. Diskriminering.
Vi söker en viss slags person, mr George,
inte två personer. Vad tror du att det här är? En mattfabrik?
- Vad? - Om du vill omskära din hjärna, gör det.
Det innebär inte att jag måste anställa dig. Jag finner det motbjudande.
Läs rummet. Jag hade svarat om det var goda nyheter.
- Vad synd. Du får nästa jobb. - Sluta vara snäll.
Du, behöver vi tvättlappar?
Jag tror inte det.
Vet du vad? Jag köper lite ändå. Jag kommer snart.
Okej. Hejdå, älskling.
Är han din chef?
Och "Cobelvig" då? Har du hört nåt från henne?
Jag gick dit, men ingen öppnade dörren.
Fan. Jag kom på
att det kanske finns ett sätt att bekräfta vad din innis menade.
Devon. Helvete. Menar du allvar?
Jag vet att vi inte får kontakta honom men Denise är advokat, och tydligen,
- kan man ansöka... - Jag tänker sluta.
- Du tänker sluta? - Ja.
Okej. Har du redan ringt dem?
Nej, jag tänkte ringa ikväll.
Jag är ledsen.
Har inte du försökt få mig att sluta där sedan jag började?
Jag trodde jag gjorde det du ville.
Nej. Jo, men tycker du inte att det som hände igår var konstigt?
Jag menar, varför var han så nyfiken?
Devon, vad gör du? Du minns väl att jag identifierade henne?
- Ja, Mark. - Jag såg hennes kropp.
Ja, jag vet.
Grejen är bara att om vi får en gnutta mer bekräftelse,
kommer det inte bli nåt som ständigt hänger över oss.
- Förstår du? - Oss?
- Ja. Hon var min familj också, Mark. Fan. - Ja. Men hon var min fru.
Jag vet, men hennes död påverkade inte bara dig.
- Jaså? Blev du påverkad? - Ja.
Tvingades du berätta för hennes föräldrar att hon var död?
- Eller hennes elever? - Vad sägs om det här...
Doftade dina lakan som henne i veckor efteråt?
Vet du vad? Om Ricken dog och kremerades,
- skulle jag sörja för din skull. - Wow.
Men det skulle inte påverka mig.
Det här är obscent.
- Jag vill bara vara säker. - Jag är säker!
- Vi pratar senare. - Mark.
Mark.
Okej.
Du tänker inte svara. Jag fattar.
Jag vill att du ska veta att min innis fick meddelandet.
Mr Milchick?
Från företaget.
Vi hamnade på fel fot igår.
Kan du prata lite?
Ja. Kom in.
Tack.
Mr Scout, jag vet att du fortfarande överväger om du ska återvända till Lumon.
Ja.
Jag vill ställa några frågor som kan underlätta ditt beslut.
Går det bra?
Okej.
Toppen.
Först, hur nöjd är du med din nuvarande finansiella ersättning?
Jag frågar för att du är så omtyckt att du får en löneförhöjning på 20%
om du kommer tillbaka.
Tjugo procent. Wow.
Min andra fråga är om en utredning av din innis anklagelser
plus regelbundna hälsokontroller från oberoende aktörer,
skulle göra dig mer benägen att återvända?
- Tja, jag vet inte. Ska de göra så? - Det är första steget av många.
Min tredje fråga gäller din bortgångna fru, Gemma.
Vad är det med henne?
I din intagningsintervju
sa du att hennes död var skälet till att du ville splittras.
Minns du vad du sa?
Nej.
Du sa att efter hennes död känns varje dag som ett år.
Att det känns som om du kvävs av hennes ande.
Känner du fortfarande så, mr Scout?
Den Mark jag lärt känna på Lumon är lycklig.
Han bryr sig om andra och är rolig.
Han är omedveten om smärtan jag ser att ni känner.
Han har hittat kärleken.
Kärlek?
Med vem?
Den lindring du gett honom där nere kommer att sippra upp till dig.
Det är bara en tidsfråga.
Jag hoppas du ger oss den tiden, mr Scout.
Är du nöjd med det här?
Systern verkar mer upprorisk än han.
Vem tar du med dig till MDR?
En utländsk inhoppare och några som avskedats från 5X.
5X?
Allvarligt?
Jag fick 48 timmar på mig att lösa det.
Förhoppningsvis uppstår kemi.
Vi behöver inte kemi.
- Vi behöver få tillbaka Mark S. - Varsågod.
Länge nog för att avsluta Cold Harbor.
- Vi ses ikväll. - Okej.
- Godnatt, mr Scout. - Godnatt, Judd.
Godmorgon, mr Scout.
Godmorgon, Judd.
- Godnatt, mr Scout. - Godnatt, Judd.
- Godmorgon, mr Scout. - Godmorgon, Judd.
- Mr Scout. - Godnatt, Judd.
Hallå? Är det nån där? Styrelsen?
Mark S. här, från makrodataraffineringen.
Okej. Tja, lyssna, om ni är där.
Jag vet att ni har splittrade personers bästa i åtanke,
- och jag vill träffa mitt team igen. - Mark!
Om vi verkligen är ansiktet utåt för splittringsreformen,
- då förtjänar de en chans. - Mark!
Snälla. De är mina vänner! Få dem inte att försvinna!
Jag är givetvis ansvarig.
Styrelsen kommer att ge honom det han vill ha,
inklusive Helly R.
Han fullföljer inte utan dem.
Mr Milchick.
Mr George.
Det här saknar motsvarighet.
- Tyvärr, mr Wilkins. - Tre dagars arbete.
Jag sa upp en lägenhet i Grand Rapids.
Lägg hand på mig, för fan. Ge mig fler skäl att stämma er.
Fan ta er, Lumon!
Hej, Judd.
Godmorgon, Judd.
Hallå!
Hej, Mark. Kom du just från jobbet?
Vart tror du att du är på väg?
Varför bryr du dig?
Varför jag bryr mig?
Varför bryr jag...
Vem är du?
Jag trodde du skulle sluta.
Jag litade på dig.
Jag berättade vad som pågått de senaste två åren.
Du...
Du var i mitt hem. Du...
Jag åt dina skitäckliga kakor.
Övertalade de dig att stanna?
Involverade det en ananas?
Du är så lättmanipulerad.
Vad? Är det allt? Du bara... Du sticker?
Skämtar du...
Varför gjorde du det? Vad fan handlar det här om?
Vet du nåt om Gemma?
Undertexter: Victoria Heaps