‫דבון! דבון!
‫לא, לא, לא. ‫תקשיבו, אנחנו לא מאושרים, אנחנו אומללים.
‫ברט!
‫- מענים אותנו שם למטה! ‫- דבון!
‫אנחנו אסירים!
‫ברט!
‫היא בחיים!
‫- כן. בסדר. ‫- בסדר.
‫מארק? קח. אתה יכול להחזיק אותה רגע?
‫- בסדר. אני מחזיק אותה. כן. ‫- תיזהר עליה.
‫- אל תתרחק. ‫- אני לא אתרחק.
‫מארק.
‫זה אתה עכשיו?
‫כן.
‫אתה בסדר?
‫כן.
‫- אתה בטוח? ‫- כן.
‫איך קוראים לי?
‫פרספונה.
‫אתה יכול לאיית את זה?
‫- לעולם לא. ‫- טוב.
‫מתוקה...
‫- טוב. ‫- אני צריך עזרה עם החיתול.
‫אוי, לא.
‫אני חושב שהיא רוצה את אימא.
‫ילדה מטונפת.
‫אבא.
‫מישהו מקומת המנותקים ‫ייצור קשר עם החיצוניים.
‫אנחנו צריכים לברר עם מי הם דיברו. בהקדם.
‫תפגוש את כולם.
‫גלה מה הם אמרו ולמי הם אמרו.
‫ולפטר אותם?
‫תן לקיר להנחות אותך.
‫כמובן.
‫שבי בבקשה.
‫השתלטנו על הצילומים שצילמו האורחים.
‫נטלי כבר פונה לתקשורת.
‫והעובדים המנותקים שהיו מעורבים מטופלים.
‫תודה שפעלת במהירות.
‫הצלת אותנו מאסון.
‫מר איגן יצטרף?
‫רק אני.
‫אני באופן אישי מכירה לך תודה.
‫שילמתי מחיר כבד.
‫אכן.
‫ובכל זאת הוכחת את נאמנותך הערב.
‫ולכן אנחנו רוצים לבקש שתחזרי.
‫אני דורשת התנצלות.
‫אני מתנצלת.
‫אבא שלי מתנצל.
‫מועצת המנהלים מתנצלת.
‫לא היינו הוגנים כלפייך.
‫אני מצטערת.
‫אני מעריכה את הבעת החרטה.
‫אני מלאת שמחה.
‫תידרש בקרת נזקים משמעותית.
‫אני מציעה שנתחיל בסריקת הנתונים,
‫ואני צריכה לראיין את דילן ג׳ ‫כדי להבין איך הוא קיבל גישה ל...
‫יש לנו רעיון אחר.
‫אנחנו רוצים להציע לך קידום.
‫יועצת לענייני ניתוק.
‫מעולם לא שמעתי על התפקיד.
‫מדובר ביוזמה חדשה לגמרי. ‫את תובילי אותה.
‫כישורייך מוערכים מאוד.
‫ולכן אני צריכה לנהל את קומת המנותקים.
‫מר מילצ׳יק קודם לתפקיד מנהל קומת המנותקים.
‫את לא מעריכה אותי.
‫את מפחדת ממני.
‫אנחנו לא מפחדים מאף אחד.
‫- רמדיום הומיניבוס -
‫ואילו לא היינו מעריכים אותך,
‫לא היינו מציעים את ההצעה הנדיבה שהצענו.
‫אני אחשוב על זה.
‫תודה שבאת, הרמוני. ‫מר דרמונד ילווה אותך החוצה.
‫אני לא צריכה שילוו אותי.
‫מוכנה?
‫מוקדם יותר הערב,
‫באירוע שבו התרגשתי ‫להציג את עצמי כאדם שעבר ניתוק
‫בפני קבוצת חברים ועמיתים,
‫קיבלתי החלטה שגויה לשתות אלכוהול
‫בזמן שהייתי בהשפעת תרופה ‫שאינה של לומון, לטיפול בפריחה ביד.
‫ההשפעה הייתה משכרת,
‫ועקב כך אמרתי דברים ‫שאני מתחרטת עליהם עמוקות.
‫- מר מילצ׳יק. ‫- אני מתנצל על השעה המאוחרת.
‫הכול בסדר?
‫איך עובר עליך הלילה... מר בייליף?
‫בסדר, משדרים את הספר מסביליה בטלוויזיה.
‫אז הייתי רק כאן.
‫נפלא. ואתה מרגיש טוב?
‫אלוהים. מה אכלתי שם?
‫אנחנו פשוט צריכים לדעת ‫אם קרה משהו ראוי לציון.
‫כל דבר.
‫אולי תספר לי מה קורה, מר מילצ׳יק?
‫באותו רגע חשבתי שאני מצחיקה.
‫אבל בשעות שחלפו מאז ההתפרצות,
‫נזכרתי עד כמה החברה של משפחתי
‫משפיעה על חיי אנשים אמיתיים ברחבי העולם.
‫אתה יודע, הפנימי שלך חבר שלי.
‫אני משוכנע שהוא היה מרשה לי לומר זאת.
‫והוא איש עקרונות, דבר נדיר.
‫מה שהופך את זה לקשה במיוחד.
‫אתה מפטר אותי?
‫כשלומון מתערערת,
‫עובדינו היקרים ומשפחותיהם ‫הם הראשונים לסבול.
‫לכן בשל הפחד ואי־הוודאות שגרמתי, ‫אני מוכרחה להתנצל.
‫היית מעורב בעימות פיזי
‫עם עובד אחר הערב.
‫עימות קצר אך אלים.
‫וצר לי לבשר לך שאתה היית התוקף.
‫- רגע... ‫- לכן,
‫לצערי אין לנו ברירה אלא לסיים את העסקתך
‫באופן מיידי.
‫חוסר האמון בלומון היה, לצערי, ‫נפוץ מאז ייסודה.
‫דבריי הוסיפו שמן ‫למדורת השנאה והבוז המזיקים.
‫אתה לא יכול פשוט לעשות את זה. מה קרה?
‫שברתי משהו? או שאני יכול... ‫אני יכול לשלם. יש לי מזומן למעלה.
‫כשאמרתי שהפנימית שלי עונתה...
‫מה אני אמור לספר לאשתי?
‫התבדחתי ושיקרתי.
‫אני מצטער.
‫אני מחויבת לחברה בכל רמ״ח איבריי.
‫אבל אני גם אנושית.
‫בדיוק כמו הפנימית שלי...
‫ובדיוק כמוכם.
‫היה דרמטי יותר משתכננתי.
‫כנראה.
‫אני אודיע לך אם נערוך עוד קריאה.
‫כן, בבקשה.
‫ואל תעניש את התינוקת, ריקן. היא לא אשמה.
‫כמובן. לילה טוב, ריבק.
‫אני לא היחידה ששמעה אותך אומר את זה.
‫- לא המצאתי את זה. ‫- כן. את יודעת, אני רק...
‫אנחנו יכולים לדחות את הקריאה ‫לחודש הבא. זה בסדר.
‫אני רק צריך להחליט אם אתחיל שוב
‫- מהפרק הראשון. ‫- אז מה?
‫אז אמרת, ״היא בחיים.״
‫- אם יורשה לי... ‫- אני מנסה לעזור לך.
‫אם יורשה לי, ‫באמת חשבתי שהיה ברור שהתייחסת לתינוקת.
‫- פטון בדיוק הציל אותה. ‫- הוא מצא אותה, כן.
‫ואני חושב שה״פועל״ שלך התרגש.
‫אני חייב לומר, מארק, הוא באמת אוצר.
‫חבר׳ה, ברור שהתכוונתי לתינוקת.
‫כן.
‫- טוב? ‫- כן.
‫לא... כן. אני מסכימה... ‫אני חושבת שריקן צודק.
‫אני מסכים.
‫אני... מותק, ‫אתה יכול לקחת אותה רגע?
‫כן.
‫בוא... ‫נמצא את ההסבר הכי פשוט.
‫חיפשת את אלינור,
‫מצאת את התמונה, שכמובן עניינה אותך,
‫- ולקחת אותה. ‫- כן.
‫וכשפטון מצא את אלינור...
‫- הציל אותה, לדעתי. ‫- טוב, שיהיה, כן.
‫- היא עדיין הייתה אצלך. ‫- כן.
‫כן. אני חושבת שזה ההסבר היחיד ההגיוני.
‫טוב. ואלינור הייתה בסטודיו כי...
‫כי גברת סלוויג השאירה אותה שם.
‫- או קובל, איך שלא קוראים לה. ‫- כן.
‫אולי ״קובלוויג״ יהיה מונח מועיל.
‫ובהנחה שכשאמרת ״היא בחיים״ ‫התכוונת לתינוקת...
‫את לא חושבת שהתכוונתי אליה?
‫- אני חושבת שכן. ‫- אז למה את אומרת את זה ככה?
‫אני לא... מצטערת, אני פשוט מותשת.
‫- זה היה ערב ממש מוזר, מארק. ‫- אלוהים.
‫למה אתה נהיה תוקפני
‫- כלפיי עכשיו? ‫- אלוהים!
‫- טוב, חבר׳ה. טוב, טוב. ‫- שיהיה.
‫בואו נתמקד ‫במה שאנחנו יודעים שהוא נכון, בסדר?
‫מארק ה״פועל״ התאמץ מאוד כדי להעיר את עצמו ‫ולדווח לנו על התעללויות.
‫הוא קיבל השראה מהספר שלי.
‫הוא מצא בו משמעות עמוקה. תובנות.
‫לכל הרוחות, ריבק.
‫- מותק, את יכולה... את מחזיקה? ‫- כן.
‫מה לעזאזל את אומרת?
‫למה אתה מתנהג ככה אליי? אני מנסה לעזור לך.
‫- אני רק מנסה ל... ‫- ערב טוב, ד״ר הייל.
‫- ערב טוב. ‫- סת׳ מילצ׳יק מלומון.
‫מארק סקאוט נמצא כאן במקרה?
‫כן, הוא כאן.
‫בוא תיכנס.
‫תודה.
‫מר סקאוט.
‫אני מתאר לעצמי שיש לך שאלות.
‫אפשר לומר.
‫אפשר לשבת איתכם?
‫מכאן.
‫את בטח דבון.
‫טוב. אז...
‫קסדה מרהיבה.
‫תודה.
‫מה שקרה הערב הוא מה שאנחנו מכנים ‫״אפשרות שעות נוספות״.
‫זהו אמצעי בטיחות שאנחנו מפעילים
‫אם אנחנו צריכים גישה לפרסונת העבודה שלך ‫מחוץ לשטחי החברה.
‫כן, מעולם לא סיפרת לי על זה.
‫מידע על אש״ן מופיע בחוזה שלך.
‫נראה שאחד מעמיתיך השתלט על הטכנולוגיה,
‫מה שאיפשר לו להעיר אתכם ל־39 דקות.
‫מארק הפנימי היה כאן בבית.
‫אני יודעת, דיברתי איתו.
‫מה הוא אמר לך?
‫אם אספר לך אתה תעניש אותו?
‫אנחנו לא מענישים בלומון.
‫א־הא.
‫אנחנו בעיקר מודאגים לשלומך, מר סקאוט.
‫אני יכול רק לדמיין ‫עד כמה מעשיו הפרו את שלוותך.
‫- כן, אם כבר מדברים על הפרות... ‫- אתה...
‫פשוט תהיתי כמה זה נפוץ
‫שהמנהלים שלכם מבצעים הונאת חלב
‫נגד משפחות העובדים שלהם.
‫די נפוץ?
‫גברת קובל.
‫כן.
‫מה שלמדנו הערב ‫הוא שמצבה הבריאותי חמור למדי.
‫כן. היא גרה ממש לידי.
‫אני מכיר אותה.
‫והתנהגותה בלומון
‫נראית כמקור למצוקה של הפנימי שלך.
‫היא לעולם לא תרד שוב לאותה קומה.
‫וגם לא תטריד אותך כאן יותר.
‫אני נותן לך את המילה שלי.
‫אבל אנחנו צריכים לדעת ‫עם מה אנחנו מתמודדים.
‫יש משהו? כל דבר שתוכל להגיד לי?
‫אני...
‫לא... אנחנו עייפים מאוד.
‫כן, נכון.
‫אני חושב שאמרנו כל מה שיש לנו לומר.
‫טוב. כמובן. אני אחזור אליך בהמשך.
‫בינתיים, אני מקווה לראות אותך ביום שני.
‫כן. אני לא יודע.
‫מה שהפנימי שלך עשה הערב היה ללא כל אישור.
‫וגם אמיץ מאוד.
‫לא הייתי רוצה ‫לתגמל את אומץ ליבו במחיקת קיומו.
‫- ברט גודמן -
‫אתה חושב שאנחנו עומדים לפגוש ‫את בני הזוג שלנו?
‫אולי.
‫אולי אנחנו בני זוג.
‫זה יהיה משעשע.
‫כן. כן, בזמן ויכוח על קופונים לשטיפת רכב.
‫״מותק, אתה לא חותך אותם כמו שצריך!״
‫- טוב. ‫- בסדר.
‫למקרה שלא נחזור.
‫או אולי, לא יודעת, למקרה שכן?
‫למקרה שלא נחזור.
‫או אולי, לא יודעת, למקרה שכן?
‫- יהיה כיף. מבטיחה. -
‫- אני יודע. -
‫- היה מוזר אמש... ‫אפשר להזמין אותך לארוחה גרועה בדיינר? -
‫- דלתות מעולות -
‫קטן עליך.
‫אל תילחץ. תהיה רגוע.
‫אתה ממש מדהים. תחייך.
‫אפשר לשאול לגבי הטבות?
‫יש מכונת קפה.
‫התכוונתי להטבות של ביטוח בריאות.
‫כמובן. כן, בטח. לך. למשפחה שלך.
‫טוב. טוב, מעולה. כן, אתה יודע,
‫אני חושב שזה ממש יתאים לי, מר סליבה.
‫אתה יודע... מאז שהייתי ילד,
‫- תמיד הרגשתי שדלתות היו... ‫- מאיזה גיל?
‫סליחה?
‫בן כמה היית כשהבנת שאתה אוהב דלתות?
‫חמש.
‫אילו יכולת להיות דלת מכל סוג שהוא, ‫איזו דלת היית?
‫דלת כיס.
‫- מעניין. תרחיב. ‫- כן.
‫ובכן, אתה יודע, ‫אתה ממלא את תפקידך כדלת ואז...
‫כשלא זקוקים לך יותר, אתה יכול פשוט...
‫להיעלם.
‫גימור מט או מבריק?
‫חצי מבריק.
‫מדהים.
‫אתה מזכיר לי את עצמי, דילן.
‫אתה אוהב קיקבול?
‫האם אני אוהב לשחק? ‫או האם אני עוקב אחרי הספורט?
‫כן.
‫אנחנו משחקים בימי שישי. ‫יש פרס חביב למנצחים.
‫מקבלים דלת.
‫מצטער.
‫הרבה עבודות קצרות טווח. ואז לומון.
‫- כן. ‫- והם מכינים את הדלתות שלהם בעצמם.
‫פשוט יהירות.
‫כן.
‫הייתי עובד מנותק, אז...
‫אתה מנותק?
‫כן. כן, הייתי. אתה אבל יודע,
‫רק אני פה ו...
‫טוב, מר ג׳ורג׳ תודה שבאת.
‫מה?
‫נבחן את הבקשה שלך ביסודיות.
‫זהו? רק כי אני מנותק?
‫כמו שאמרתי, נבחן את הבקשה שלך ביסודיות.
‫טוב. אתה לא בוחן ‫את הבקשה שלי בכלל. זו אפליה.
‫אנחנו צריכים כאן ‫אדם מסוג מסוים, מר ג׳ורג׳,
‫לא שניים כאלה.
‫מה אתה חושב שזה? מפעל שטיחים?
‫- מה? ‫- אם אתה רוצה למול את המוח שלך,
‫זה עניין שלך.
‫אבל זה לא אומר שאני צריך להעסיק אותך. ‫ובאופן אישי, אני חושב שזה מתועב.
‫תקלטי את המסר.
‫הייתי עונה אילו היו לי חדשות טובות.
‫אוי, אני מצטערת. ‫אתה תתקבל בפעם הבאה.
‫תפסיקי להיות נחמדה.
‫היי, אנחנו צריכים... עוד מגבוני תינוקות?
‫לא נראה לי.
‫יודעת מה? אני אקנה בכל מקרה. ‫אני אגיע הביתה בקרוב.
‫טוב. ביי, מותק.
‫הוא הבוס שלך?
‫ומה עם ״קובלוויג״? שמעת ממנה?
‫עברתי אצלה, אבל אף אחד לא פתח את הדלת.
‫לעזאזל. חשבתי
‫שאולי יש דרך להבין למה התכוון הפנימי שלך.
‫דבון. אלוהים אדירים. את רצינית?
‫אני יודעת שאסור לנו ליצור איתו קשר...
‫אבל דניס עורכת דין וככל הנראה
‫- אתה יכול להגיש בקשה... ‫- אני מתפטר.
‫- אתה מתפטר? ‫- כן.
‫טוב. כבר התקשרת אליהם?
‫לא, התכוונתי להתקשר הערב.
‫א-הא.
‫אני מצטער.
‫לא ניסית לגרום לי להתפטר מאז שנכנסתי לשם?
‫חשבתי שאני עושה סוף סוף מה שרצית.
‫לא. כן, אבל אתה לא חושב ‫שהיה מוזר אתמול בערב?
‫כלומר... למה הוא היה סקרן כל כך?
‫דבון, מה את עושה? ‫את זוכרת שזיהיתי אותה, נכון?
‫- כן, מארק. ‫- ראיתי את הגופה שלה.
‫כן, אני יודעת.
‫העניין הוא שאם נוכל לקבל אישור נוסף,
‫זה לא ימשיך לרדוף אותנו.
‫- אתה מבין? ‫- אותנו?
‫כן. היא הייתה גם המשפחה שלי, מארק. לעזאזל.
‫כן. אבל היא הייתה אשתי.
‫אני יודעת, אבל המוות שלה לא השפיע רק עליך.
‫- באמת? הוא השפיע עלייך? ‫- כן.
‫נאלצת לספר להורים שלה שהיא מתה?
‫מה בנוגע לתלמידים שלה?
‫אני אשאל אותך שאלה.
‫האם המצעים שלך הריחו כמוה ‫שבועות רבים לאחר מכן?
‫יודעת מה? האמת היא ‫שאילו ריקן היה מת והגוף שלו היה נשרף,
‫- הייתי עצוב בשבילך. ‫- וואו.
‫אבל זה לא היה משפיע עליי.
‫זה מזעזע.
‫אני רק רוצה להיות בטוחה.
‫אני בטוח!
‫- נדבר. ‫- מארק.
‫מארק.
‫- פיפ׳ס -
‫- שובבות -
‫- ברוכים הבאים לדירות ‫לאונורה לייק -
‫- טלפון -
‫טוב.
‫אתה לא עונה. אני מבין למה.
‫אני רוצה שתדע שהפנימי שלי הבין את המסר.
‫- לומון -
‫מר מילצ׳יק?
‫באדיבות החברה.
‫התחלנו ברגל שמאל אתמול בערב.
‫אפשר לדבר רגע?
‫כן. תיכנס.
‫תודה.
‫ובכן, מר סקאוט, ‫אני יודע שאתה עדיין מתלבט אם לחזור ללומון.
‫כן.
‫אני רוצה לשאול אותך כמה שאלות ‫שעשויות להשפיע על החלטתך.
‫אפשר?
‫בסדר.
‫נפלא.
‫ראשית, האם אתה מרוצה ‫מהתגמול הכספי הנוכחי שלך?
‫אני שואל כי אנחנו מחבבים אותך כל כך ‫שאנחנו רוצים להציע העלאה ב־20 אחוז,
‫אם תחזור.
‫עשרים אחוז. וואו.
‫שאלתי השנייה שלי היא ‫אם חקירה מלאה של טענות הפנימי שלך
‫ובדיקות בריאותיות קבועות ‫על ידי ארגונים בלתי־תלויים,
‫יעזרו להגביר את המוטיבציה שלך לחזור?
‫טוב, אני... אני לא יודע. ‫זה מה שהם עושים?
‫זה הצעד הראשון מבין רבים.
‫שאלתי השלישית נוגעת לאשתך המנוחה, ג׳מה.
‫מה איתה?
‫בריאיון הקליטה שלך
‫ציינת את מותה ‫כגורם עיקרי להחלטתך לעבור ניתוק.
‫אתה זוכר מה אמרת?
‫לא.
‫אמרת שמאז מותה כל יום מרגיש כמו שנה.
‫אמרת שהרגשת שהרוח שלה חונקת אותך.
‫אתה עדיין מרגיש כך, מר סקאוט?
‫המארק שהכרתי בלומון מאושר.
‫אכפת לו מאנשים והוא מצחיק.
‫הוא לא יודע כלום על הכאב ‫שאני רואה בך עכשיו.
‫הוא מאוהב.
‫מאוהב?
‫במי?
‫הנחמה שנתת לו שם למטה תגיע גם אליך.
‫זה פשוט לוקח זמן.
‫אני מקווה שתיתן לנו את הזמן הזה, מר סקאוט.
‫- לומון ‫מארק סקאוט -
‫אתה מרוצה?
‫האחות נראית יהירה יותר ממנו.
‫אז את מי תשבץ לזנ״מ?
‫יש לי עובד זמני מחו״ל ‫ושניים שפוטרו מחמש־איקס.
‫חמש־איקס?
‫באמת?
‫היו לי 48 שעות לסדר את העניין.
‫אני מקווה שתהיה כימיה.
‫- לומון - דריו רוסי -
‫לא אכפת לנו מכימיה.
‫אנחנו רוצים שמארק ס׳ יחזור לעבוד.
‫אתה יכול להתקדם.
‫מספיק כדי לסיים את קולד הארבור.
‫- נתראה הערב. ‫- בסדר גמור.
‫- לילה טוב, מר סקאוט. ‫- לילה טוב, ג׳אד.
‫בוקר טוב, מר סקאוט.
‫בוקר טוב, ג׳אד.
‫- לילה טוב, מר סקאוט. ‫- לילה טוב, ג׳אד.
‫בוקר טוב, מר סקאוט.
‫בוקר טוב, ג׳אד.
‫- מר סקאוט. ‫- לילה טוב, ג׳אד.
‫שלום? יש שם מישהו? ‫מועצת המנהלים מקשיבה?
‫אני מארק ס׳ מזיקוק נתוני־מקרו.
‫טוב. אם אתם שם, תקשיבו בבקשה.
‫אני יודע שאתם רוצים ‫לעשות את המעשה הנכון עבור המנותקים,
‫- ולכן אני צריך לפגוש שוב את הצוות שלי. ‫- מארק!
‫אם אנחנו באמת הפנים של רפורמת הניתוק, ‫כמו שאתם אומרים,
‫- אז מגיעה להם הזדמנות. ‫- מארק!
‫בבקשה. הם חברים שלי! ‫אתם לא יכולים פשוט להעלים אותם!
‫מובן שאני נושא באחריות המלאה.
‫מועצת המנהלים תיתן לו את מבוקשו,
‫כולל את הלי ר׳.
‫הוא לא יסיים בלעדיהם.
‫מר מילצ׳יק?
‫מר ג׳ורג׳.
‫לא נשמע כדבר.
‫- אני מצטער, מר וילקינס. ‫- שלושה ימי עבודה.
‫הפרתי חוזה בגרנד ראפידס.
‫אל תיגע בי.
‫תן לי עוד סיבה לתבוע.
‫לכו לעזאזל, לומון!
‫היי, ג׳אד.
‫בוקר טוב, ג׳אד.
‫היי!
‫שלום, מארק. בדיוק חזרת מהעבודה?
‫לאן את חושבת שאת הולכת?
‫מה אכפת לך?
‫מה אכפת לי?
‫מה אכפת...
‫מי את?
‫חשבתי שאתה מתפטר.
‫סמכתי עלייך.
‫סיפרתי לך מה עבר עליי בשנתיים האחרונות.
‫את...
‫היית בבית שלי. את...
‫אכלתי את העוגיות המחורבנות שלך.
‫שכנעו אותך להישאר?
‫הם השתמשו באננס?
‫קל כל כך לשכנע אותך.
‫מה? זהו? את פשוט... עוזבת?
‫את צוחקת...
‫למה עשית את זה? מה קורה פה בכלל?
‫את יודעת משהו על ג׳מה?
‫תרגום: גלעד וייס