Devon!
Nej, hør efter. Vi er ikke glade. Vi er ulykkelige.
Burt!
- De torturerer os dernede! - Devon!
Vi er fanger!
Burt!
Hun er i live!
- Ja. Okay. - Okay.
Mark? Vil du lige holde hende?
- Jeg har hende. - Forsigtig.
- Gå nu ikke for langt væk. - Nej.
Mark.
Er det dig nu?
Ja.
Er du okay?
Ja.
- Er du sikker? - Ja.
Hvad hedder jeg?
Persefone.
Kan du stave til det?
- Aldrig. - Okay.
Skat, du må hjælpe mig med bleen.
Hun vil vist have mor.
Stinkende tøs.
Far.
Vi får nogen fra etagen til at mødes med uderne.
Vi må finde ud af, hvem de talte med. Omgående.
Du må tale med dem alle sammen.
Find ud af, hvad de har sagt og til hvem.
Skal jeg fyre dem?
- Lad Kier føre din hånd. - Naturligvis.
Værsgo at sidde ned.
Vi har konfiskeret gæsternes optagelser, Natalie kontakter medierne,
og der bliver taget hånd om de adskilte medarbejdere.
Tak, fordi du handlede så hurtigt. Du afværgede en katastrofe.
- Deltager mr. Eagan i mødet? - Kun mig.
Jeg er dig dybt taknemlig.
Det havde store omkostninger for mig.
Ja.
Alligevel beviste du, at du er loyal.
Derfor vil vi gerne have dig tilbage.
En undskyldning er på sin plads.
Jeg undskylder.
Min far undskylder.
Bestyrelsen undskylder.
Vi har behandlet dig dårligt. Det beklager jeg.
Din anger er kærkommen.
Jeg er virkelig glad.
Skaden skal begrænses.
Jeg vil anbefale, at vi ser optagelserne igennem,
og jeg må tale med Dylan G. og finde ud af, hvordan han fik adgang...
Vi har en anden plan.
Vi vil gerne forfremme dig.
Adskillelseskonsulentrådet.
Det har jeg aldrig hørt om før.
Det er et helt nyt initiativ. Du skal stå i spidsen for oprettelsen.
Vi sætter stor pris på din ekspertise.
Og derfor bør jeg være chef for den adskilte etage.
Mr. Milchick er blevet forfremmet til etagechef.
I påskønner mig ikke.
I frygter mig.
Vi frygter ikke nogen.
Hvis ikke vi havde så stor respekt for dig,
gav vi dig ikke det gavmilde tilbud.
Jeg skal tænke over det.
Tak, fordi du kom, Harmony. Mr. Drummond følger dig ud.
Det er ikke nødvendigt.
Klar?
Tidligere på aftenen, hvor jeg til et arrangement fortalte om at være adskilt
til en gruppe venner og allierede,
valgte jeg uheldigvis at indtage alkohol,
mens jeg tog ikke-Lumon-medicin mod udslæt på armen.
Det gjorde mig beruset,
og jeg sagde nogle ting, jeg fortryder dybt.
- Mr. Milchick. - Jeg beklager at forstyrre så sent.
Er alt i orden?
Hvordan har din aften været, mr. Bailiff?
Helt fin. De viser Barberen i Sevilla på tv, så jeg har bare været her.
Herligt. Og har du det godt?
Åh nej. Hvad har jeg spist derinde?
Vi skal bare vide, om der er sket noget usædvanligt. Hvad som helst.
Kan du ikke bare sige, hvad der foregår, mr. Milchick?
Jeg troede, jeg var morsom,
men i timerne siden mit udbrud
er jeg blevet mindet om, hvor stor betydning min families virksomhed
har for menneskers liv overalt i verden.
Din inder er min ven. Det er jeg sikker på, han vil være glad for, at jeg siger.
Og han er principfast, hvilket er et sjældent syn.
Det gør det her så svært.
Fyrer du mig?
Når Lumon vakler,
går det først og fremmest ud over vores ansatte og deres familier.
Jeg må derfor beklage den frygt og usikkerhed, det har skabt.
Du var i håndgemæng med en anden ansat her til aften.
Det var kortvarigt, men voldsomt. Desværre var det dig, der gik over stregen.
- Vent... - Derfor
har vi ikke andet valg end at afskedige dig med øjeblikkelig virkning.
Lumon har desværre været mål for mistillid siden starten.
Mine ord gav mere brændstof til farlig hån og had.
Det kan du ikke bare gøre. Hvad skete der?
Ødelagde jeg noget? Jeg kan betale. Jeg har kontanter.
Da jeg sagde, at min inder blev tortureret...
Hvad skal jeg sige til min kone?
Det var en spøg, og det var løgn.
Beklager.
Jeg bakker helt og holdent op om virksomheden.
Men jeg er også et menneske.
Ligesom min inder...
...og ligesom jer.
- Det var mere drama end planlagt. - Det var det vel.
Jeg siger til, hvis vi laver en ny oplæsning.
Du må ikke straffe barnet, Ricken. Det var ikke dets skyld.
Det er klart. Godnat, Rebeck.
Flere hørte dig sige det.
- Det er ikke noget, jeg finder på. - Vi rykker oplæsningen til næste måned.
Jeg må bare beslutte, om jeg starter forfra med kapitel 1.
Du sagde: "Hun er i live."
- Hvis jeg lige må... - Jeg prøver at hjælpe dig.
Det virkede helt klart, som om du talte om barnet.
- Patton havde reddet hende. - Ja, han fandt hende.
Jeg tror, din slider var glad.
Han er virkelig enestående.
Venner, selvfølgelig talte jeg om barnet.
Ja.
- Ikke? - Jo. Jeg tror, Ricken har ret.
Jeg er enig.
- Vil du lige tage hende? - Ja.
Nu bruger vi sgu Ockhams ragekniv. Du ledte efter Eleanor.
Du fandt billedet, der jo var interessant for dig, så du samlede det op.
Og da Patton så fandt Eleanor...
- Jeg vil stadig sige reddede hende. - Ja ja.
- Da havde du det stadig. - Ja.
Det er det eneste, der kan hænge sammen.
Og Eleanor var i arbejdsværelset, fordi...
Fordi mrs. Selvig efterlod hende der. Eller Cobel.
Måske kan "Cobelvig" være en nyttig term.
Hvis "Hun er i live" virkelig var om barnet...
Tror du da ikke det?
- Jo. - Hvorfor siger du det så sådan?
Undskyld. Jeg er bare udmattet. Det har sgu været en syret aften, Mark.
- Hvorfor er du så aggressiv? - Hold da op.
- Okay, venner. - Glem det.
Lad os forholde os til det, vi ved, ikke?
Marks slider gjorde meget for at vække sig selv og fortælle os om mishandlingen.
Han lod sig inspirere af min bog. Han så mening og dybde i den.
For pokker, Rebeck.
- Skat, kan du... Har du hende? - Ja.
Hvad fanden er det, du siger?
Hvorfor er du så grov? Jeg prøver at hjælpe dig.
- Jeg prøver bare... - Godaften, dr. Hale.
- Godaften. - Seth Milchick fra Lumon.
Er Mark Scout her tilfældigvis?
Ja, det er han.
Kom indenfor.
Tak.
Mr. Scout.
Du har sikkert nogle spørgsmål.
Mildest talt.
Må jeg sætte mig?
Denne vej.
Du må være Devon.
- Okay. Så... - Det var dog en pragtfuld hjelm.
Tak.
Det, der skete her til aften, var den såkaldte overtidsnødplan.
Det er en sikkerhedsforanstaltning,
vi kan bruge til at komme i kontakt med jeres arbejdspersonligheder.
Det har I aldrig fortalt mig om.
Detaljerne om OTN findes i dine ansættelsespapirer.
Teknologien blev tilsyneladende kapret af en af dine kolleger,
så han kunne vække jer i et tidsrum på 39 minutter.
Inder-Mark var her i dette hus.
Ja. Jeg talte med ham.
Hvad sagde han til dig?
Hvis jeg siger det, straffer du ham så for det?
Vi straffer ikke folk hos Lumon.
Vi tænker mere på, hvordan du har det, mr. Scout.
Jeg kan kun forestille mig, at du føler dig krænket af hans handlinger.
Ja, apropos krænkelser... Jeg spekulerer på, hvor tit jeres chefer begår ammesvindel
mod de ansattes familier.
Ret tit?
- Miss Cobel. - Ja.
Her til aften fandt vi ud af, at hun er ganske alvorligt syg.
Ja. Hun er min nabo.
Jeg kender hende.
Og hendes adfærd hos Lumon lader til at være årsag til din inders kvaler.
Hun sætter aldrig fod på den etage igen.
Hun kommer heller ikke til at plage dig herude længere. Det lover jeg dig.
Men vi er nødt til at vide, hvad der foregår.
Er der noget som helst, du kan fortælle mig?
Jeg...
Nej... Vi er meget trætte.
Ja, det er vi.
Jeg tror, vi har sagt alt, hvad der er at sige.
Okay. Selvfølgelig. Jeg vender tilbage til det.
Indtil da håber jeg, at vi ses på mandag.
Det ved jeg ikke helt.
Det, din inder gjorde her til aften, var helt og aldeles uautoriseret.
Det var også meget modigt.
Jeg vil nødig belønne hans mod med ikke-eksistens.
Tror du, vi møder vores ægtefæller?
Måske.
Måske er vi hinandens. Det ville være grineren.
Ja, midt i et skænderi om rabatkuponer til bilvasken.
"Skat, du klipper dem forkert ud!"
- Okay. - Godt.
Hvis nu vi ikke kommer tilbage.
Eller jeg ved ikke. Hvis nu vi gør?
Hvis nu vi ikke kommer tilbage.
Eller jeg ved ikke. Hvis nu vi gør?
DET BLIVER SJOVT. DET LOVER JEG.
DET VED JEG GODT.
DET VAR SYRET I GÅR... SKAL JEG KØBE NOGET SKODMAD TIL DIG?
Du kan godt.
Der er intet pres på. Bevar roen.
Du er for sej. Smil.
- Må jeg spørge til personalegoderne? - Der er en kaffemaskine.
Jeg mente sundhedsforsikring.
Selvfølgelig. Du og din familie er dækket.
Okay, fedt. Ja, jeg tror, det her er lige noget for mig, mr. Saliba.
Lige siden jeg var barn,
- har jeg syntes, at døre... - Hvor gammel?
Hvabehar?
Hvor gammel var du, da du indså, du elskede døre?
Fem.
Hvis du var en dør, hvilken slags var du så?
Lommedør.
- Interessant. Lad mig høre mere. - Ja.
Jamen man gør jo det med døren, man nu skal, og så...
...når der ikke er brug for en...
Så gemmer man sig væk.
Mat overflade eller æggeskalshvid?
Halvblank.
Det er lækkert.
Du minder mig om mig selv, Dylan.
Kan du lide kickball?
At spille det? Eller om jeg ser den professionelle liga?
Ja.
Vi spiller om fredagen. Man kan vinde en sjov præmie.
Der gives ikke ved dørene.
- Undskyld. - Mange kortere ansættelser. Og så Lumon.
- Ja. - De laver selv deres døre.
Det er sgu hybris.
Ja. Jeg var ansat som adskilt, så...
Er du en af de adskilte?
Ja, det var jeg, men nu er der bare mig her, og...
Tak, fordi du kom, mr. George.
- Hvad? - Vi tager din ansøgning til overvejelse.
Bare fordi jeg er adskilt?
Vi vil som sagt tage din ansøgning til overvejelse.
Det gør du jo ikke. Det er diskrimination.
Vi har brug for den rette person til jobbet, ikke de rette to personer.
Tror du, det er en tæppefabrik?
Hvis du vil omskære din hjerne, står det dig frit for.
Men det tvinger mig ikke til at ansætte dig. Og jeg synes, det er afskyeligt.
Forstå nu en hentydning. Jeg havde taget telefonen, hvis der var godt nyt.
Det er jeg ked af. Du får det næste.
Hold op med at være sød.
Mangler vi vådservietter?
Det tror jeg ikke.
Jeg køber nogle alligevel. Jeg er snart hjemme.
Okay. Vi ses, skat.
Så han er din chef?
Og hvad med Cobelvig? Har du hørt fra hende?
Jeg gik derind, men der blev ikke lukket op.
Fuck. Jeg tænkte bare på,
at vi måske kunne få bekræftet, hvad din inder mente.
For pokker, Devon. Mener du det?
Vi må jo egentlig ikke kontakte ham, men Danise er advokat, og åbenbart
- kan man søge... - Jeg siger op.
- Siger du op? - Ja.
Okay. Har du allerede ringet til dem?
Nej, det ville jeg gøre i aften.
Undskyld, har du ikke prøvet at få mig til at sige op, siden jeg blev ansat?
Jeg troede, jeg endelig gjorde det, du ville have.
Jo, men synes du ikke, at det i går aftes var mærkeligt?
Jeg mener... Hvorfor var han så nysgerrig?
Devon, hvad har du gang i? Du husker vel, at jeg identificerede hende, ikke?
- Jo, Mark. - Jeg så liget.
Jeg ved det godt.
Jeg tror bare, at hvis vi kan få det bekræftet lidt mere,
vil det ikke blive ved med at forfølge os.
- Forstår du det? - Os?
Ja. Hun var også en del af min familie, Mark. For helvede.
Ja, men hun var min kone.
Du var ikke den eneste, der blev berørt af hendes død.
- Berørte det dig? - Ja.
Skulle du fortælle hendes forældre, at hun var død?
Hvad med hendes elever? Eller hvad med det her?
Lugtede dit sengetøj efterfølgende af hende i ugevis?
For at være helt ærlig... Hvis Ricken døde, og hans lig blev brændt,
ville jeg have ondt af dig, men jeg ville ikke være berørt.
- Det er frastødende. - Jeg vil bare være sikker.
Jeg er sikker!
- Vi tales ved. - Mark.
Mark.
GLÆDE
VELKOMMEN TIL BOLIGKVARTERET LEONORA LAKE
Du tager den ikke. Det forstår jeg godt.
Du skal vide, at min inder fik budskabet.
Mr. Milchick?
Fra selskabet.
Vi kom skævt fra start i går aftes. Kan vi tale sammen et øjeblik?
Ja, kom indenfor.
Tak.
Mr. Scout, jeg ved, at du stadig overvejer, om du skal tilbage til Lumon.
Ja.
Jeg vil gerne stille nogle spørgsmål, der kan præge din beslutning. Er det i orden?
Okay.
Glimrende. For det første: Hvor tilfreds er du med din nuværende lønpakke?
Jeg spørger, fordi vi er så glade for dig, at vi vil tilbyde en stigning på 20%,
hvis du vender tilbage.
20%. Wow.
Mit andet spørgsmål er, hvorvidt en undersøgelse af din inders påstande
samt regelmæssige sundhedstjek fra uafhængige parter
vil gøre dig mere glad for at skulle tilbage?
Det ved jeg ikke. Er det i gang nu?
Det første af mange tiltag.
Mit tredje spørgsmål angår din afdøde hustru, Gemma.
Hvad med hende?
I den indledende samtale kaldte du hendes død årsagen til, at du ville adskilles.
Kan du huske, hvad du sagde?
Nej.
Du sagde, at siden hendes død føltes hver dag som et år.
At det føltes, som om du blev kvalt af hendes spøgelse.
Har du det stadig sådan, mr. Scout?
Den Mark, jeg har lært at kende hos Lumon, er lykkelig.
Han nærer omsorg for andre, og han er morsom.
Han kender ikke til den smerte, jeg kan se i dine øjne.
Han har fundet kærlighed.
Kærlighed?
Med hvem?
Den trøst, du har givet ham dernede, skal nok finde vej til dig.
Det tager bare tid.
Jeg håber, du vil give os den tid, mr. Scout.
Er du tilfreds med det her?
Søsteren virker mere selvoptaget end ham.
Hvem ansætter du så i MDF?
Jeg har en fri fugl fra udlandet og et par stykker, der blev fyret fra 5X.
5X?
Seriøst?
Jeg havde 48 timer til at arrangere det.
Forhåbentlig er der god kemi.
Vi har ikke brug for god kemi. Vi har brug for at få Mark S. på arbejde.
Gå bare i forvejen.
Længe nok til at færdiggøre Cold Harbor.
- Vi ses i aften. - Godt.
- Godaften, mr. Scout. - Godaften, Judd.
- Godmorgen, mr. Scout. - Godmorgen, Judd.
- Godaften, mr. Scout. - Godaften, Judd.
- Godmorgen, mr. Scout. - Godmorgen, Judd.
- Mr. Scout. - Godaften, Judd.
Hallo? Er der nogen? Er Bestyrelsen der?
Det er Mark S. fra Makrodata Forfinelse.
Okay. Hvis I er der, så hør efter.
Jeg ved, at I har de adskiltes bedste for øje,
- og derfor må jeg se mit team igen. - Mark!
Hvis vi virkelig er adskillelsesreformernes ansigt udadtil,
- så fortjener de en chance. - Mark!
Det er mine venner! I må ikke bare få dem til at forsvinde!
Jeg påtager mig naturligvis det fulde ansvar.
Bestyrelsen giver ham det, han vil have.
Også Helly R.
Han gør det ikke færdigt uden dem.
Mr. Milchick?
Mr. George.
Det er uhørt.
- Beklager, mr. Wilkins. - Tre dages arbejde.
Jeg opsagde et lejemål i Grand Rapids.
Rør mig ikke, for helvede. Giv mig en grund mere til at sagsøge.
Rend mig, Lumon!
Hej, Judd.
Godmorgen, Judd.
Hej, Mark. Kommer du lige fra arbejde?
Hvor tror du, du skal hen?
Kan du ikke være ligeglad?
Skulle jeg være ligeglad?
Ligeglad...
Hvem er du?
- Jeg troede, du sagde op. - Jeg stolede på dig.
Jeg fortalte dig, hvad jeg havde været igennem de seneste to år. Du...
Du var inde i mit hus. Du...
Jeg spiste dine skide småkager.
Overtalte de dig til at blive?
Var der ananas?
Du er så nem at styre.
Er det så bare det? Du kører din vej?
Det kan du fandeme ikke...
Hvorfor gjorde du det? Hvad fanden drejer det hele sig om?
Ved du noget om Gemma?
Tekster af: Eskil Hein